[{"text_idx": "#000000", "text": "Ambla on endine kihelkond Ja\u0308rvamaal. La\u0308bi aegade on kihelkonda kuulunud ka Tapa. 13. sajandi algul kuulus arvatavasti Loppegunde kihelkonda. Ambla kihelkond moodustati 13. sajandi esimesel poolel (arvatavasti 1220.-ndail aastail). Ambla kihelkonnas paiknes 30 mo\u0303isat, 1 kirikumo\u0303is, 19 ru\u0308u\u0308tlimo\u0303isast peamo\u0303isat koos 7 ko\u0303rvalmo\u0303isaga ning 3 poolmo\u0303isat ja 17 kirikumo\u0303isat."}, {"text_idx": "#000001", "text": "Juba 13. sajandil Tallinna \u2013 Porkuni ja Paide \u2013 Rakvere teeristil asunud kirikuku\u0308la kujunes 19. sajandi teisel poolel kihelkonna-aleviks ja kohalikuks majanduskeskuseks. Kiriku u\u0308mber asusid Lehtse, Pruuna, Kuru ja Roosna mo\u0303isa ko\u0303rtsid, nende la\u0308hedale hakati ehitama ka eramaju. 1922. a. oli alevikus juba 97 elumaja, 1933. a. 102. Samal ajal tegutses 500 elanikuga alevikus seitse va\u0308ikest kauplust ja sama palju pisito\u0308o\u0308stusi, kus va\u0308rviti ja vanutati riiet, kraasiti villa, pargiti nahka, jahvatati vilja, tehti rauato\u0308id ja valmistati isegi piimapulbrit. Aastatel 1945-79 oli Ambla alev. 1981. a. nimetati alev u\u0308mber alevikuks. Ambla kirik on pu\u0308hitsetud Neitsi Maarjale; eristamaks Virumaa Maarja kirikust (Va\u0308ike-Maarjast) nimetati Ambla kirikut Suur-Maarjaks, lad. k. Ampla Maria, millest ka praegune kohanimi Ambla. Ja\u0308rvamaa vanim sa\u0308ilinud sakraalehitis. Rajati to\u0303ena\u0308oliselt 1250. aastate paiku Liivi ordu poolt maavalduste po\u0303hjapoolseimasse kihelkonda Taani halduspiirkonna vahetusse naabrusse. Ambla kirikumo\u0303is asutati kiriku juurde Liivimaa ordumeister Wolter von Plettenbergi korraldusel 1516. a., praegune pastoraat 1877. a., mis 1950. a. natsionaliseeriti. 1982. a. anti ajalooline pastoraat kogudusele tagasi. Tagasi on saadud ka 1849. a. pa\u0308rinev ko\u0308strimaja. Kirikuaias on Amandus Adamsoni hauamonument \u201cLaps moonidega\u201d ja ma\u0308lestusma\u0308rk Vabadusso\u0303jas langenutele (skulptor Anton Starkopf). Kirikuaeda on maetud ornitoloog ja fenoloog Friedrich Hoyningen Huene, geograaf Jakob Kents, pedagoog Teet Lunts, kohalik kirjamees Juhan Aud jt. Esimeseks koolimajaks oli Raka ku\u0308la Uuetoa talu suitsutare ja esimeseks koolmeistriks Jaan Bo\u0308tker. 1923. aastal ehitati uus koolimaja, mis on kasutusel ta\u0308naseni. Praeguse Ambla kooli eelka\u0308ijaks on olnud mitu kooli. 1874. a. asutati Amblas kihelkonnakool. 1907. a. loodud ko\u0303rgemast algkoolist kujunes 1919. a. reaalgu\u0308mnaasium ja hiljem po\u0303llumajanduslik u\u0308hisgu\u0308mnaasium, mis 1930. a. suleti o\u0303pilaste va\u0308hesuse to\u0303ttu. Hiljem on Ambla kool kandnud erinevaid nimesid: 6- klassiline algkool, kodumajanduskool, mitteta\u0308ielik keskkool, keskkool, 8- klassiline kool, 9- klassiline kool, po\u0303hikool. Praegu on kooli nimi Ambla Lasteaed \u2013 Po\u0303hikool. Koolikirjanik Carl Eduard Malm oli Amblas koduo\u0303petajaks aastatel 1854-56. Tema kolmejaoline koolilugemik \u201cLaulud ja Loud\u201d ilmus omal ajal mitmes tru\u0308kis. Ambla apteekri juures oli aastail 1892-1894 koduo\u0303petajaks Gustav Wulff. Aastail 1897-98 oli siin koduo\u0303petaja ja kohtusekreta\u0308ri ametikohal Karl Pinkovski, kes oma na\u0308idendis \u201cKitse omade a\u0308ripa\u0308ev\u201d kujutas Ambla aleviku kaupmeeskonda. Pikema aja jooksul saatis Amblast rahvaluulet Otto Hintzenberg, kelle kogutud materjal ulatus tuhande leheku\u0308ljeni. Amblas veetis oma nooruse helilooja ja muusikapedagoog Enn Vo\u0303rk (1905-1962), kes on loonud vokaalsu\u0308mfoonilist, kammer- ja koorimuusikat. Arhitektuurima\u0308lestisena on kaitse all ka 1893. a. ehitatud vallamaja. Arheoloogiama\u0308lestistest on riikliku kaitse all alevikust umbes 200 m kirde pool kaks kivikalmet ja seitse kultusekivi; u\u0308ks kultusekivi ja\u0308a\u0308b kalmistust paarsada meetrit lo\u0303una poole. Amblast 4 km kaugusel on Ka\u0308revete mo\u0303is (18. saj.) hooldatud paisja\u0308rve ja pargiga. 1250. a. pa\u0308rit Ambla kihelkonna Neitsi Maarja kirik on vanim Kesk-Eesti kirik. Oma sihvaka torniga (49,5 m, ehit. 1857. a.) on ta heaks teejuhiks. Amplae Mariae (suursuguse Maarja) altari maal varastati 8.06.1995, aga leiti 2 aastat hiljem. Ambla pastor Aleksander Leopold Paulsen viis 1869. a. Ambla laulukoori I Eesti U\u0308ldlaulupeole koori lipuga, mille va\u0308rvideks olid sini-must-valge. Lipu oli pastor lasknud oma kulul teha. Ambla Vabadusso\u0303ja ja I maailmaso\u0303ja ausammas \u2013 \u201cRahuingel vo\u0303idupa\u0308rjaga\u201d asub kalmistul, kiriku juures. Anton Starkopf kavandas, V. Ilus raius, Ferdi Sannamees viimistles. Avati 27. septembril 1925. a. Lo\u0303hkumise kohta on mitmeid daatumeid \u2013 1949, 1951, 1952. Taasavati endisel kujul endises kohas. Ennistajateks Antoni pojapoeg Hannes Starkopf ja Allan Murdmaa. Samba esiku\u0308ljel \u2013 Eesti Vabadusso\u0303jas 1918-1920 \u2013 37 nime \u2013 Ambla kihelkonna langenud kangelastele. Samba taga \u2013 Ilmaso\u0303jas 1914-1918 \u2013 132 nime. To\u0303esti u\u0308tleb vaim, nemad peavad hingama oma vaevast ja nende teod ka\u0308ivad ka nende ja\u0308rele. Ku\u0308lgedel \u2013 Ilus on surra isamaa eest ja Mehise meelele asuta koda, priiusel pu\u0308hendet eestlaste muld."}, {"text_idx": "#000002", "text": "Tapa Teataja, 23. september 1927"}, {"text_idx": "#000003", "text": "Juba 1253. aastal oli Amblas kirik kus kaks katoliku preestrit rahvale ladina keeles jutlust pidanud. Kirik oli ehitatud enne seda aastat. (Arvatakse, et Ambla kiriku kavandamises osalesid Rootsi pa\u0308ritolu tsistertslased. On oletatud, et kiriku ehitusmeistriks oli Ojamaalt pa\u0308rit Lafrans Botvidarson.) La\u0308hemad teated kiriku ajaloo kohta on arhiivis 1711. aastast saadik. Enne nimetatud aastat ha\u0308vinesid Po\u0303hjaso\u0303ja to\u0303ttu ko\u0303ik kiriku raamatud. U\u0308ldse mo\u0303jus Po\u0303hjaso\u0303da kiriku ja kihelkonna peale laastavalt. So\u0303ja- ja ha\u0308vitusto\u0308o\u0308ga u\u0308hel ajal laastas kihelkonda veel katk. Po\u0303hjaso\u0303ja ajal ro\u0308o\u0308viti kirikust a\u0308ra venelaste poolt 2 krooni, 2 kella ja 3 kroonlu\u0308htrit, 1 karikas ja 1 kell, mis Ja\u0308rva-Madise kirikust sinna hoiule oli toodud. Kahe aastasaja jooksul on kiriku kallal 15 suuremat remonti ette vo\u0303etud, viimane siseremont 1889. aastal ja viimane va\u0308lisremont 1914. aastal. 1725 ja 1738 aastatel kiskus torm kiriku puukatuse maha. 1803. ja 1857. aastal su\u0308u\u0308tas va\u0308lk kiriku katuse po\u0303lema, mil ka kirikutorn ja o\u0303petaja ko\u0303rvalhooned maha po\u0303lesid. Uus torn ja katus, mis praegu veel alles, on ehitusmeister Gustav Heinrich Beermanni poolt ehitatud. Praegune kantsel on valmistatud 1630. aastal Adam Pampe poolt ja 1729.a. Ka\u0308ravete mo\u0303isniku Baggenhufwudti poolt kirikule annetatud, kelle esivanemate poolt oli ka endine kantsel ehitatud. Praegune altarimaal on 1848-1849. a. kunstnik Karl Sigismund Waltheri poolt valmistatud, mille nimi on \u201eKristus ristil\u201c. Kiriku altari annetas Roosna mo\u0303isa endine parun Rosen 1925. aastal. Ho\u0303bedast Kristuse kuju altari peal on 1750. a. Ka\u0308ravete mo\u0303isniku Baggehufwudti poolt kingitud. Kiriku praegused aknad on ehitatud 1783. aastal. Kiriku esimesed pingid said u\u0308mber ehitatud 1810. aastal. Tagumised pingid pu\u0308sivad aga juba 1776. aastast saadik. Pinkide viimane va\u0308rvimine su\u0308ndis 1858. aastal. Praegune orel on ehitatud 1895. aastal Saksa orelimeister Herman Walckeri tu\u0308tarfirma poolt Riias. See oli selle firma 9. orel. Esimene kirikukell muretseti 1723. aastal Kurust pa\u0308rit oleva Vatko Hansu 40 rublalise kapitaliga, mille ta surma eel kirikule oli annetanud. 1808. aastal said vanad kellad u\u0308mber valatud. Praegune suurem kell on 1857. aastal Tallinnas, va\u0308iksem 1925. aastal Tartus valatud. O\u0303petaja elumaja on ehitatud 1877. aastal, ko\u0308strimaja 1849. aastal."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Andmeid kihelkonna o\u0303petajate kohta on olemas aastast 1590. Sellest ajast peale on Ambla kihelkonnas olnud 18 o\u0303petajat. Neist on ametis olnud:"}, {"text_idx": "#000006", "text": "Eesti haldusjaotuse alged ulatuvad muinasaega. Haldusjaotuse kujunemine algas muinaskihelkondadest, mis olid ajaloou\u0308rikuist teada olevalt olemas juba 12. sajandi lo\u0303pul. Algselt oli kihelkond u\u0308hte ho\u0303imu kuuluvate elanikega ning u\u0308histe majandushuvidega ku\u0308lade liit. Kihelkonnas asus tavaliselt keskne linnus ja kihelkonna juhiks oli vanem. 13. sajandi alguses oli Eesti alal 40\u201345 kihelkonda. La\u0308hestikku asuvate kihelkondade liidud panid 13. sajandil alguse maakondadele."}, {"text_idx": "#000007", "text": "Tapa on la\u0308bi aegade kuulunud ja kuulub ka praegu Ambla kihelkonda. Ja\u0308rgnev artikkel kirjutab la\u0308hikonna koolide ajaloost 19. sajandil. Tallinna Teataja, 30. ma\u0308rts 1912 Ambla kihelkonna koolide ajaloost."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Ambla kihelkonna wallakoolid on asutatud 1845-1866 a. wahel. Jootma wallakoolist ra\u0308a\u0308gib rahwasuu, et sellenimelise mo\u0303isa omanik parun Adam Gustav von Wrangel 1820. aasta u\u0308mber sinna kahekordse kiwist koolimaja ehitada lasknud, kus esimene koolio\u0303petaja Juhan Rilling lastele lugemiso\u0303petust annud. Umbes 40 aasta eest oli see maja weel endises kujus. Ehitus oli ja\u0308rgmine: Rehealune maa peal esimeseks korraks, rehetuba teiseks korraks, ja teisel pool otsas koolituba esimesel korral, kuna koolio\u0303petaja eluruumid maa sisse oliwad kaewatud; wiimaste ruumide aknad oliwad maaga tasa. Maja ise oli 8 su\u0308lda pikk ja 4 su\u0308lda lai. Na\u0308htawaste oli asutaja plaan koolio\u0303petajale palgaks maad anda. Kudas ja miks see kool kinni ja\u0308i, sellest rahwasuu ra\u0308a\u0308kida ei tea. Maja ise on praegu alles, aga talumajaks u\u0308mber ehitatud ja paistab Amblast Tapa poole so\u0303ites Jootma wa\u0308ljade kohal paremat ka\u0308tt oma isemoodi ehituselaadi la\u0308bi waatajale kergeste silma. Talukoha nimi on \u201eKooli.\u201d Pa\u0308rast nimetatud kooli asutamist on 10 aasta jooksul enamaste igasse walda lugemiseo\u0303petuse koolid asutatud, kus o\u0303petust talukambrites anti. Nende koolio\u0303petajate hulgast olen mo\u0303nda tunnud. Mo\u0303istsiwad keskmist wiisi lugeda ja mo\u0303ni ka waewalt kirjutada. Kes kirjutada oskasiwad, need o\u0303petasiwad lastele ka liiwa peal kirjata\u0308hti. U\u0308ks neist, kes liiwa peal kirjutama o\u0303petas, oli ennast nii kaugele harjutanud, et ilusaste kirjutada mo\u0303istis, klaweri ja oreli ma\u0308ngu ha\u0308sti tundis ja ka wene keelest pisut jagu sai. Tema oli kuni 1893. a. koolio\u0303petajaks ja ka paar aastat wene keele koolidesse seadmise ajal vallakirjutajaks. Kes ei ma\u0308letaks endist Pruuna walla koolio\u0303petajat Priidu Wahtritku, ehk kudas rahwas teda nimetas \u201eKooli Pritsu\u201d. Tema oli osaw laulujuhataja, ko\u0303nede ja palwetundide pidaja ja ka ku\u0308laarst. Tema juurde tuli rahvast ligidalt ja kaugelt arstiabi otsima. Pa\u0308rast koolio\u0303petaja ametist lahkumist teenis ta Tallinnas raatuse peal, kuni surm ta paari aasta eest maamulda sa\u0308ngitas. Nagu eespool o\u0308eldud, algas juba 1845. aastast saadik o\u0303petus koolimajades. Ja\u0308neda koolimaja, mis 1894. aastani wastu pidas, lasknud endine Eestimaa kuberner Ja\u0308neda mo\u0303isa omanik, to\u0303sine riigino\u0303unik von Benckendorf ehitada. Koolisaalis oli umbes 80 lapsele ruumi. Koolimaja wastu wo\u0303ttes sattunud kuberner kooli sahwrisse, aga wa\u0308lja ei ole sealt kudagi saanud. Siis pugenud pisukese kaswuga koolio\u0303petaja Wildmann kuberneri jalgade wahelt tema selja taha ja avitanud nii ko\u0303rge ametniku wa\u0308lja. Selle ja\u0308rele ehitati terwe rida koolimajasid, aga enamaste rehetubadega u\u0308he katuse alla ja peeti ka kooli wanades kuiwaksja\u0308a\u0308nud ko\u0303rtsides. Koolimajad oliwad harilikult 6-6 ja pool jalga ko\u0303rged, enamaste u\u0308he kitsa kambriga koolio\u0303petaja jaoks. Koolio\u0303petajateks oliwad Liiwimaa kihelkonna ja Eestimaa elementar-koolide kaswandikud. Koolide isa ja hing oli kadunud Ambla kiriku o\u0303petaja Paulson, kes o\u0303petajaks oli 1830. \u2013 1876. aastani. Tema kirjutas koolidele oma ka\u0308ega kahe ja nelja healega noodid ja kui C. R. Jakobsoni \u201cKooli lugemise raamat\u201d wa\u0308lja tuli, kinkis neid koolidele ja kuulutas kantslist, et tema neid raamatuid ka igau\u0308hele alandatud hinnaga mu\u0308u\u0308b. Ta komponeeris lugemiseraamatu salmikutele kahe healega wiisid juurde ja laskis tru\u0308kkida. Sel kombel ettevalmistatult hakkasiwad koolid ta\u0308ie hooga peale. Lastel oli niisugune tung kooli ja\u0308rele, et leerini igapa\u0308ev koolis ka\u0308idi ja ei raatsitud ka o\u0308o\u0308setel sealt lahkuda. Laupa\u0308eva o\u0303htutel oli wanemate inimeste lauluharjutus, kust ka vanad kulupead osa wo\u0303tsiwad. Koolides oliwad surnupuusa\u0308rgi kaane moodi lauad, millede taga lapsed kahel pool istusivad. O\u0303ppeabino\u0303uks oli seina tahvel ja lauluo\u0303petuse abino\u0303udeks orel ja viiul. Raamatukoguks oliwad koolio\u0303petaja raamatud, umbes 30 eksemplari; koolides o\u0303petati usuo\u0303petust, kirjutamist, rehkendamist ja laulmist. Lugemise methodiks oli kuulus veerimine. Tunniplaani ei olnud. U\u0308hel pa\u0308eval oli kirjutamine, teisel pa\u0308eval veerimine, kolmandal rehkendamine jne., kuni na\u0308dal otsas. Weerimist toimetati ja\u0308rgmiselt: Priimusel joonelaud ka\u0308es ja veerib teiste lastega, et tuba ro\u0303kkab: lot-a ja te e teem a ma tema ine. Kus ma\u0308rk tuli, seal lo\u0308o\u0308di wastu lauda. Mo\u0303ne aja pa\u0308rast seati koolidesse tunniplaanid. Koolio\u0303petajad vangutasiwad pa\u0308id ja u\u0308tlesiwad: \u201emis saab u\u0308hes tunnis millegis asjas o\u0303petada. Esimene kihelkonna koolikomisjoni esimees oli Koigu mo\u0303isa omanik V. Kursel. Et tema komisjonide pa\u0308evadel wa\u0308ga a\u0308ge oli, siis laskis ta enesele kaitsewo\u0303re teha, mille uks lukku keerati. Ta sai sagedaste wa\u0308ga a\u0308gedaks ja katsus joonelauaga kooli vanemaid ja koolio\u0303petajaid lu\u0308u\u0308a. Kord oli ta omas vihas u\u0308le vo\u0303re wa\u0308lja roninud, aga \u201esu\u0308u\u0308alused\u201d saanud uksest wa\u0308lja po\u0303geneda. O\u0303petaja koolikatsumine oli virkadele lastele oodatav. Ilma vigadeta o\u0303igestkirjutamise, arusaamisega lugemise ja 9 numbri kokkuu\u0308tlemise eest makseti tu\u0308ki pealt 3 kop, u\u0308he ja kahe veaga kirjutamise osav oli. Koolikatsumine ilmaliku revidendi poolt oli ja\u0308rgmine. Tulles pidi koolio\u0303petaja revidendi ka\u0308ele suud andma. Siis peeti palvet. Oli see su\u0308ndinud, siis hakkas koolikatsumine. Ha\u0308da, kui juleti revideerija vigade wastu ta\u0308hendusi teha. U\u0308hes koolis oli koolio\u0303petaja julenud lapse kasuks u\u0308telda, et tema rehkendus o\u0303ige ja katsuja leitud viga vale on. Revideerija pannud koolio\u0303petaja ahju a\u0308a\u0308rde seisma u\u0308teldes: \u201eTeite seisab vinklis!\u201d Lo\u0303pupalves palunud koolio\u0303petaja, et Jumal u\u0308lekohtuste u\u0308lemate eest kaitseks. Koolikatsumise otsus: \u201eMeite saime aru, meite u\u0308tleb, teite kool on sitt.\u201d Lahkudes saanud koolio\u0303petaja lastele ma\u0308rku anda, et lahkuja saani u\u0308mber koguma peab ja tema ka\u0308ele suud anda tuleb. Wiimane lo\u0303pp: \u201eMeite u\u0308tleb, teite kool on hea.\u201d Sel ajal oli ka paar korda kreisi koolikomisjoni revideerimine. Ro\u0303hku pandi rehkendamise ja laulmise peale. U\u0308ks kord u\u0308ks pidi tingimata masinlikult pa\u0308he tuubitud olema. O\u0303petaja Aleksander Leopold Paulseni ajal asutati (1874. a.) Ambla alevikku ka kihelkonnakool ja ehitati selle jaoks kahekordne kena puumaja. Kool algas 7 o\u0303ppijaga o\u0303p. Aleksander Friedrich Raudkepi juhatusel tegevust. Teisel aastal tuli teiseks koolio\u0303petajaks Willmansen, kes kooli lo\u0303puni (1887. a.) koolijuhatajaks ja\u0308i. Mo\u0303lemad koolio\u0303petajad oliwad endise Kunda seminari kasvandikud. Palgad oliwad selle aja kohta rahuloldawad (300\u2014350 rbl. aastas). Kooli kinnija\u0308a\u0308mine tuli kooliolude muutmiste pa\u0308rast. Et see kool o\u0303nnistusrikast to\u0308o\u0308d on teinud, selgub ka sellest, et temast wa\u0308lja on tulnud 35 rahva koolio\u0303petajat ja o\u0303petust saanud kaks ko\u0303rgema haridusega meest: o\u0303petaja Steinfeldt ja agronom Mu\u0308nther. Wallakoolid to\u0308o\u0308tasiwad ka kuni 1887. a. kaunis o\u0303nnistusrikkalt, ehk ku\u0308ll o\u0303petaja, kes pa\u0308rast Aleksander Leopold Paulseni ametisse astus, koolio\u0303petajaid oma rusika all pidas. Ei tohtinud enam kui kaks koolio\u0303petajat u\u0308ksteisega juttu ajada, koolio\u0303petajad pidiwad igal pu\u0308hapa\u0308eval na\u0308htavas kohas kirikus istuma jne. Muidu oli o\u0303petaja uuemaaja o\u0303petusewiiside so\u0303ber. Pa\u0308rast 1887. a. tuli koolielusse langemine. Endine koolikomisjon ja\u0308ttis oma tegevuse seisma. Emakeelne lugemine ja\u0308i koguni ka\u0308ngu, rehkendamine langes aastat 30 tagasi. Koolio\u0303petajad ootasivad koolikatsujaid hirmuga. Pa\u0308rast koolikatsumist leiti suur jagu koolisi 0 peal seisvat. Uus o\u0303petaja tuli. Koolikomisjon hakkas to\u0308o\u0308le, toolikatsumised vo\u0303eti pa\u0308evakorrale. Koolimajade ehitused ja kohendamised vo\u0303eti ette. Nu\u0308u\u0308d aga oliwad koolio\u0303petajad koguni risttules; mis inspektor no\u0303udis, seda o\u0303petaja laitis ja u\u0308mberpo\u0308o\u0308rdult. Wiimaks selgus seisukord ja koolito\u0308o\u0308 hakkas vilja andma. Koolio\u0303petajad omandasiwad ka ise o\u0303ppides uuema aja o\u0303ppeviisisid. Praegu to\u0308o\u0308tawad Ambla kihelkonnas 15 vallakooli 14 koolio\u0303petaja ja 1 naiskoolio\u0303petajaga. Kaks kaheklassilist ministeriumisooli nelja koolio\u0303petajaga. Tapa alevikus on Linnakool ja hariduseseltsi kaheklassiline kool. Ambla alevikus on 3- klassiline hariduseseltsi kool kolme koolio\u0303petajaga."}, {"text_idx": "#000010", "text": "Ambla kihelkonna elu-olu 120 aasta eest."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Praeguse pu\u0308siva po\u0303ua asemel valitses alaline sademeterohkus. Vanasti oli poeglaste su\u0308ndivus pu\u0308sivas u\u0308lekaalus. Kitsepidamine ja humalakasvatus ta\u0308htsamaks tegevusalaks."}, {"text_idx": "#000013", "text": "Mis aga erilist ta\u0308helepanu a\u0308ratab vanemast ajast, see on pu\u0308siv su\u0308ndinud poeglaste u\u0308lekaal, kuna ka\u0308esoleva sajandi su\u0308ndivuse andmed sootuks pu\u0308sivat tu\u0308tarlaste u\u0308lekaalu na\u0308itavad. 1828. a. na\u0308iteks 177 poeglapse ko\u0303rval su\u0308ndis ainult 163 tu\u0308tarlast, 1830. a. 189 poeg- ja 155 tu\u0308tarlast, 1831, a. 173 poeg- ja 169 tu\u0308tarlast, 1832. a. 134 poeg- ja 131 tu\u0308tarlast, 1833. a. 161 poeg- ja 147 tu\u0308tarlast, 1834. a. 166 poeg- ja 151 tu\u0308tarlast. Selle to\u0303ttu ka kogu 1827. \u2013 1835. a. ajavahemik na\u0308itab poeglaste su\u0308ndivuse u\u0308lekaalu, kuna nimetatud 9 aasta jooksul poeglapsi su\u0308ndis 1387, tu\u0308tarlapsi aga ko\u0303igest 1340."}, {"text_idx": "#000014", "text": "Kuid esineb ka muidki vastupidiseid na\u0308hteid. Seda eriti ilmastikuolude suhtes. 100 \u2013 120 aasta eest ilmastikku loeti u\u0308ldiselt niiskeks; kevaded, suved ja su\u0308gised olid pu\u0308sivalt vihmased, kuna viimase paariku\u0308mne aasta jooksul sootuks po\u0303ud Ambla kihelkonna po\u0303llupidajaid pu\u0308sivalt piinab ja kurnab. Veel aastat 30 \u2013 40 tagasi o\u0308eldakse Ambla kihelkonnas sademeid parajal ma\u0308a\u0308ral ja taimekasvu soodustaval hulgal esinenud olevat, mille to\u0303ttu po\u0303lluviljad niivo\u0303rd ha\u0308sti kasvanud ja ilma mingi erilise vaevata, ka ilma kunstva\u0308etisteta, niivo\u0303rd rikkalikku saaki andnud, et salvedesse vili kuidagi a\u0308ra pole mahtunud."}, {"text_idx": "#000016", "text": "Et metsade va\u0308henemine ja maakuivendamine kliimat muutnud, see ilmneb ka teraviljatoodangute kaudu. Sada aastat tagasi arvestati teravilja kogusaake Ambla kihelkonnas: nisul 900 tu\u0308ndrile, rukkil 30.000, odral 21.000, kaeral 18.000, hernestel ja ubadel 1000 \u2013 1200, kartulitel 6000 tu\u0308ndrile ja linal ning kanepil 200 \u2013 250 kaalule, kusjuures ko\u0303ik teraviljad keskmiselt 6 \u2013 7 seemet andsid, samuti kartul."}, {"text_idx": "#000017", "text": "Sada aastat tagasi Ambla kihelkond oma metsade rohkusega kujutas sootuks teistsugust pilti kui praegu. Suur metsadevo\u0308o\u0308 ulatus merepiirkonnast Tapa kaudu kogu Karkuse piirkonnani ja sealt edasi kuni Tamsaluni. Teine suur metsade rinne haaras oma embusse Aegviidu u\u0308mbruse, ulatudes Ja\u0308neda ja Lehtse kaudu kuni praeguse Tapa linnani. Rohkesti metsi leidus ka Roosna piirkonnas. Ja\u0308rvesid oli kogu kihelkonna kohta 33, milledest kuulusid Lehtse mo\u0303isale 16, Po\u0303rika mo\u0303isale 8, Ja\u0308neda mo\u0303isale 8 ja\u0308rve ja Kukevere mo\u0303isale 1 ja\u0308rv. Kalu sisaldasid aga ainult 16 ja\u0308rve, neist Lehtse mo\u0303isale kuuluvaist ja\u0308rvedest 7 ja\u0308rve, Ja\u0308nedale kuuluvaist 5 ja Po\u0303rikale ning Kukeverele kuuluvatest 4 ja\u0308rve. Jo\u0303gedest oli kalapu\u0308u\u0308giks kasutatav Valge jo\u0303gi, Ja\u0308gala ja Ambla jo\u0303gi. Palju jo\u0303gesid ja ja\u0308rvesid on kliima muutumise to\u0303ttu praegusel ajal hoopiski a\u0308ra kuivanud, nagu la\u0308hestikku asunud Kuru ja Tapa ku\u0308lade jo\u0303ed.Rohkesti esines suveti a\u0308ikest, mis kunagi kahjutult ei mo\u0308o\u0308dunud, kuid liigveekahjude ja rahe ha\u0308vitusto\u0308o\u0308 kohta mingisuguseid kurtmisi ei esine."}, {"text_idx": "#000018", "text": "Mis puutub rahva tervishoidlikkudesse tingimustesse, siis o\u0308eldakse rahvas vaba olevat nii kohaliku kui ka taudi iseloomuga haigustest. Ku\u0308lmto\u0303ve, ko\u0303huto\u0303ve ja musti ro\u0303ugeid on kihelkonnas ku\u0308ll ette tulnud, kuid ainult harva ja u\u0308ksikjuhtumeil. Mis aga siiski sagedamini ja laiaulatuslikumalt mainimist leiab, see on nimelt na\u0308rvipalavik. Kui na\u0308rvihaigused to\u0303esti silmapaistvamal arvul ja kujul esinenud, siis peab olema nende po\u0303hjuseks ku\u0308ll raske mo\u0303isato\u0308o\u0308 ja alatoitlus. Na\u0308gime ku\u0308ll, et teravilja kogutoodangud vanasti on olnud ko\u0303rged, vahest isegi suuremad kui ta\u0308napa\u0308ev, kuid head saaki andsid peamiselt mo\u0303isapo\u0303llud. Talupojad pidid leppima viletsamate po\u0303ldudega. Ja ka neil po\u0303ldudel polnud aega vilja korraliku kasvamise eest hoolitseda, sest mo\u0303isato\u0308o\u0308 lasus ra\u0308nga koormisena o\u0303lgadel."}, {"text_idx": "#000019", "text": "Kogu kihelkonna elanike arvu toitumiseks kulus, eelpoolnimetatud teravilja kogutoodangutest: nisu 250 tu\u0308ndrit, rukist 18.000, otri 13.000, kaeru 13.000 ja muid abitoiteviljasid 1000 tu\u0308ndrit, peale selle kartuleid 3000 tu\u0308ndrit. Seega ja\u0308i toitetarvitusest u\u0308le ku\u0308ll 750 tu\u0308ndrit nisu, 12.000 tu\u0308ndrit rukist, 8000 tu\u0308ndrit otri, 5000 tu\u0308ndrit kaeru ja 3000 tu\u0308ndrit kartuleid, kuid u\u0308leja\u0308a\u0308ki ei raatsitud kulutada kodanike toitlustamiseks, vaid see kulus mu\u0308u\u0308giks ja va\u0308ga suurel ma\u0308a\u0308ral ka viinapo\u0303letamiseks."}, {"text_idx": "#000020", "text": "Et muud po\u0303llunduslikud eriharud veel va\u0308ljaarenemata olid, siis viinapo\u0303letamine ta\u0308htsamaks tuluallikaks oligi. See osutus ka lihtsamaks ning tulutoovamaks teravilja realiseerimise ja rahaks tegemise mooduseks. Oli ju ko\u0303rtsikultuur tol ajal va\u0308ga lokkaval ja\u0308rjel."}, {"text_idx": "#000021", "text": "Kogu kihelkonnas tegutses 110 aastat tagasi 54 ko\u0303rtsi, mille saadused \u2013 o\u0303lu ja po\u0303letatud viin \u2013 peamiselt talurahva tarvituseks a\u0308ra kulus. Kihelkonnas to\u0308o\u0308tas 14 viinavabrikut, mille aastane toodang oli 3000 vaati ehk 36.000 pange po\u0303letatud viina. See viin mu\u0308u\u0308di va\u0308lja ko\u0303rtsidest kortlitega, nii et ko\u0303rtsmikul seda aastast Ambla kihelkonna viinavabrikute toodangut andis mo\u0303o\u0303ta 144.000 korda."}, {"text_idx": "#000022", "text": "Et suuremad ja ta\u0308htsamad ko\u0303rtsid suurte maanteede a\u0308a\u0308res ja ristteedel asusid, siis rohkesti o\u0303lut ja viina tarvitati ka teeka\u0308ijate ja veovooride poolt. Nii kulus Ambla kihelkonna ko\u0303rtsides u\u0308ksi \u201eteeka\u0308ijate jootmiseks\u201c 6000 pange po\u0303letatud viina ja 7800 pange o\u0303lut aastas. Vaesestunud rahvakihi hulgas leidsid soodsat ko\u0303lapinda herrenhuutlaste usukuulutused ja armuo\u0303petused. Mis puutub muudesse esivanemate eluavaldustesse, siis va\u0308a\u0308rib allakriipsutamist hulgaline kitsede kasvatus. Saja aasta eest arvestati Ambla kihelkonnas peetud kitsede u\u0308ldarvu umbes 600 peale. Piima saamiseks oli varematel aegadel kitsede pidamine u\u0308ldse rohkem levinenud kui lehmade pidamine. Et kitsepiim pealegi eriti tervishoidlik, siis ma\u0308rgitaksegi, et rohke kitsepiima tarvitamine rahva seas a\u0308ra hoidnud olevat tiisikuse ja muude siseorganismi haiguste esinemise."}, {"text_idx": "#000023", "text": "Kariloomi oli ku\u0308ll kogu kihelkonna kohta umbes 5000, kuid need asusid peamiselt mo\u0303isades. Talurahvale kitsekasvatus osutus aga ka veel muulgi viisil kasulikuks. Nii tarvitati eriliselt pargitud kitsenahku meestele pu\u0308kste valmistamiseks, missugused pu\u0308ksid nagu erilise rahvariidena pu\u0308hapa\u0308evariietuse hulka kuulusid. Lambakasvatus oli moes ja arendamisel rohkem mo\u0303isades kui taludes. Kogu kihelkonna lammaste arvu arvestati 5800 peale, neist oli u\u0308ksi mo\u0303isade to\u0303ulambaid 3000 u\u0308mber."}, {"text_idx": "#000024", "text": "Ka hobuste kasvatus taludes seisis no\u0303rgal ja\u0308rjel. Vaevu suudeti rahuldada talude omatarvitust. Kogu kihelkonna kohta oli hobuseid u\u0308ldse 1000 \u2013 1100. Sama palju arvestati kihelkonna kohta ka sigu. Vaevalt tuli u\u0308ks siga aastas talu kohta. Sellest pidi ja\u0308tkuma raske to\u0308o\u0308 puhul kogu suurele perele. Kuid sealiha oligi rohkem pu\u0308hapa\u0308evade ja suurte pu\u0308hade toit."}, {"text_idx": "#000025", "text": "Igatahes pidi meie vanavanemate toidulaud va\u0308gagi kasin ja piiratud toiduvalikuga olema. Kurdetakse, et aiaviljakasvatus, peale kapsaste, ubade ja kartulite kasvatamise, taludes kuidagi edeneda ei tahtvat, samuti kui kodulinnukasvatus. Rohkem harrastamist leidis aga juba mesilaste pidamine. Mesi realiseeriti Tallinnas. Eriti hoogne oli aga talude humalakasvatus, kuna igas talus suured humalaaiad leidusid. Humalaid kasutasid ju mo\u0303isnikud rohkesti o\u0303llevalmistamiseks ja neid mu\u0308u\u0308di Tallinnas."}]