[{"text_idx": "#000000", "text": "Loe lugusid ja tutvu teemadega"}, {"text_idx": "#000001", "text": "Millal muutuvad asjad vanaks vo\u0303i kasutuks?"}, {"text_idx": "#000002", "text": "Asjad vast et ei muutugi vanaks, kellegi jaoks ehk ku\u0308ll kasutuks, aga seda just nimelt kellegi jaoks. Asja ha\u0308vinemine, ko\u0303dunemine vo\u0303i ajas kulumine, purunemine ei ta\u0308henda vist veel seda, et see asi oleks vana, asi on lihtsalt tehtud kaua aega tagasi. Na\u0308en seda asja nii et bioloogilised olendid vananevad, asjad mitte, need kanduvad ajas edasi. Ko\u0303ik asjad ei muutu ajas kasutuks, sest neil on erinevad funktsioonid. See, mis kunagi oli kasulik to\u0308o\u0308riist, ei tarvitse praegu sellisena kasutust leida, ku\u0308ll aga vo\u0303ib temast saada muuseumi eksponaat. Muumia on ka vana, aga kasulik turismi seisukohalt, mingil ajal vo\u0303is ta kasulik olla to\u0308o\u0308tegijana."}, {"text_idx": "#000003", "text": "Kas ko\u0303ik esemed, tarbekaubad vo\u0303i tehnika vananevad sama kiiresti?"}, {"text_idx": "#000004", "text": "No aeg peaks ikka olema ko\u0303igi jaoks sama. Tehnika, elektroonika ja tarbekaubad muutuvad ajas ku\u0308ll kiiremini kasututeks, silmas pidades viimase aja tarbimiskultuuri(tust), muutuvad nad ajas isegi va\u0308gagi kiirelt kasututeks. Esemed? So\u0303ltub esemetest, mo\u0303ni originaalese vo\u0303ib va\u0308a\u0308rtust pidada va\u0308ga kaua. Masstoodanguna toodetavad esemed kaotavad oma va\u0308a\u0308rtuse kiiresti. Meie kodus on va\u0308ga palju va\u0308a\u0308rtuslikke asju ja suure osa nendest moodustavadki just ajas edasi kulgenud ma\u0308lestusesemed, to\u0308o\u0308riistad, kirjad. Kirjad pa\u0308rinevad minu manalateele la\u0308inud vanematelt, vennalt, so\u0303pradelt, to\u0308o\u0308kaaslastelt. Palju kirju on meie lastelt ja lastelastelt, nende va\u0308a\u0308rtus ajas kasvab ja nende va\u0308a\u0308rtus muutub vastavalt sellele, kuivo\u0303rd neid kirju lisandub, loodetavasti ikka lisandub. Ka enda tehtud mo\u0308o\u0308bel ja nn. kodukunst, enda ja abikaasa tehtud, tundub, et muutub aja jooksul va\u0308a\u0308rtuslikumaks. Ko\u0303ige selle ta\u0308hendus on suur. Tahaksin o\u0308elda, et selja taha vaadates on mida vaadata ja meenutada, see toidab hinge. Vaatad kuhu ka ei vaataks, ikka on kuskil mo\u0303ni ese vo\u0303i asi mis kedagi meenutab."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Kas meil on kodus vanu ja kasutuid asju?"}, {"text_idx": "#000006", "text": "Vanu asju on palju. Ta\u0308nane kasutu vo\u0303ib homme osutuda kasulikuks. Hiidlane leidnud teepervelt surnud varese ja pani igaks juhuks taskusse \u2013 \u201eA\u0308hk la\u0308heb tarvis.\u201c Unustas. Meenus alles siis, kui ko\u0303vasti haisema hakkas. Viskas minema. \u201eEi la\u0308inud u\u0308hti.\u201c On ka selliseid olnud ja on praegugi. Pakendiplastmassil on pru\u0308gi ta\u0308hendus, aga sedagi saab teatud ma\u0308a\u0308ral asjade sorteerimiseks kasutada. U\u0308ldiselt viskame pakendid m i n e m a . T a\u0308 n a k a s u t u puumaterjal, mis peaaegu t e r v e n i s t i o l e k s taaskasutatav puit ning mis u\u0308ldjuhul leiavad tee kas koldesse vo\u0303i puiduja\u0308a\u0308tmete konteinerisse, on meil ikka sa\u0308ilitatud. Mida ma kavatsen nendega teha? No ei tea, vajadused ja kasutamisvo\u0303imalused tekivad sageli nii, et neist pole varem aimugi olnud. Teen riiuleid, miksei kappe, mo\u0303nest asjast teevad lapsed midagi. Mul oli u\u0308ks ma\u0308a\u0308rdunud 1cm paksune, purjekaehitajast so\u0303bralt saadud, vast 10 cm pikkune ja 5 cm laiune mahagoniklots. Neljanda klassi poiss esitas soovi, et teeme taskukella. Voi Jeesus!, millest, mo\u0303tlesin? Siis meenus mulle see klots ja me tegime taskukella. Kavatsus puudus, aga juhus andis vo\u0303imaluse. Tuli va\u0308lja, et klots ei olnudki kasutu vaid ta ootas oma aega. Ilus, ka\u0308sito\u0308o\u0308na so\u0303bra tehtud purjekas, mille sisustuses on kasutatud justnimelt sama! puud, so\u0303idab merel. Noormees on selle kella u\u0308le va\u0308ga uhke."}, {"text_idx": "#000007", "text": "Kas meil on kodus katkisi asju?"}, {"text_idx": "#000008", "text": "On ikka mo\u0303ned. Eks nad ikka ootavad parandamist (Na\u0308iteks vana petrooleumilamp mille tu\u0308tar mulle juba katkisena kinkis ja mille parandamisega olen juba algust teinud. Mingi, vo\u0303imalik et rokokoo aegne tool, millest vaid osa on sa\u0308ilinud, vast ehk 1/3, ma ei tea mida sellega teha, see ootab oma aega. A\u0308ra ei viska, aga sellest uue tooli tegemist ei saaks nimetada enam restaureerimiseks, see tuleb suures osas lihtsalt uus ehitada. Kardan, et selleks mul ei ja\u0308tku enam ei aega ega jo\u0303udu, olen varsti 72. Tundub, et see tool ongi, nagu ku\u0308simuski sellele viitab, lo\u0303plikult katki. Olmetehnika viin kogumispunkti."}, {"text_idx": "#000009", "text": "K u\u0308 s i m u s , e t k a s o l e n m o\u0303 n d a tarbekaupa, kodutehnikat vo\u0303i so\u0303iduvahendit parandanud?"}, {"text_idx": "#000010", "text": "Midagi ikka, kahvlitele, nugadele, lusikatele tegin uued ka\u0308epidemed, vanad plastmassist kukkusid vanade vene lauato\u0308o\u0308riistade ku\u0308ljest a\u0308ra, ja\u0308rele ja\u0308i vaid keskmine metallist osa. Kodutehnikat parandan nii palju kui mo\u0303istus asjast u\u0308le ka\u0308ib. Elektroonika lasen parandada. Jalgrattaga on nii, et jooksva remondi ja kummiparanduse teen ise, aga kord paari aasta jooksul on hea lasta teha asjatundjal kapitaalremont. Et miks ma seda teen? Aga kes siis tegema peaks?, asjad vajavad ju parandamist nagu need vene kahvlidki. Ega see parandamine just eriti lihtne ei ole, aga EPO liimi, liivapaberit, nuga ja pitsuteid kasutades said noad-kahvlid-lusikad uue hingamise, ja neid me igapa\u0308evaselt kasutamegi. Juhani, minu so\u0303ber, parandas a\u0308ra samal moel oma kulbi, kuigi see kohe esimesel katsel ei o\u0303nnestunud. Olmetehnika viin ja\u0308a\u0308tmejaama: vana mitteto\u0308o\u0308tav mikrolaineahi."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Kas ja milliseid asju oleme edasi andnud vo\u0303i pa\u0308randanud ja\u0308rgmisele po\u0303lvkonnale?"}, {"text_idx": "#000012", "text": "Eks midagi ikka, jalgratas, enda tehtud kiikhobune, ha\u0308ll, ehk ikka veel midagi. Polegi vist o\u0303ige nimetada seda pa\u0308randamiseks, igasuguseid asju on tehtud, nii ka need ha\u0308ll ja hobune. Pa\u0308randatud on oskusi. Kas nad just selgeks said, aga olen nii lastele kui ka lastelastele o\u0303petanud niitmist ja u\u0308leu\u0308ldse heinategu. Emajo\u0303e a\u0308a\u0308res oli ilusat heina ta\u0308is suur plats mille me siis loa saanuina maha niitsime, a\u0308ra kuivatasime ja saadu panime. Saime kaks va\u0308ga suurt saadu mille me transportisime hobustele ko\u0303hu ta\u0308iteks. To\u0308o\u0308d ja\u0308tkus pikaks ajaks sest ilmataat kastis heina mitmed setmed korrad. Niitmisvo\u0303istlus niitmisvo\u0303istlusena mind eriti ei ko\u0303neta. Heinategu ei lo\u0303pe niitmisega, heinateol, julgen va\u0308ita, on niitmine see ko\u0303ige lihtsam osa sellest: teed kastega, teed kuivaga, heina saad ikka maha, aga katsu ta ilusana kokku saada ja varju alla viia. Niitmisvo\u0303istlus annab minu meelest vale so\u0303numi \u2013 tegemisi vo\u0303ib pooleli ja\u0308tta, aru ja\u0308a\u0308b saamata asja tuum, lo\u0303plik eesma\u0308rk, asja iva."}, {"text_idx": "#000013", "text": "Kas ja milliseid asju on andnud vo\u0303i pa\u0308randanud meile meie vanemad, vanavanemad? Kas ja kuidas te neid kasutate?"}, {"text_idx": "#000014", "text": "See ongi juba keerulisem ku\u0308simus, sest edasiantut on palju ja valikut teha, mida siin a\u0308ra ma\u0308rkida, on keeruline. Ta\u0308htsuse ja\u0308rjekorda pannes pean ko\u0303ige kasulikumaks ja va\u0308a\u0308rtuslikumaks o\u0303petusi, mida isad ja emad on o\u0303petanud meid tegema, see on pa\u0308randuse kooreosa. Arvan, et seda ei ole ku\u0308situd, aga ma ku\u0308sin seda ise enda ka\u0308est, aga ka siin on valiku tegemine keeruline. Alustan ehk sellest ko\u0303ige soojemast, ema o\u0303petas kindaid-sokke no\u0303eluma. Needki so\u0303rmikud on umbes 40 aasta jooksul mitmel korral no\u0303elumist vajanud. Need on mulle kinkinud keegi maanaine. See oli su\u0308damest tulev ja su\u0308damesse minev ja ajas siiani kestev, mingil ajal vast ka pa\u0308randatav. Poeg on neid no\u0303us kandma ku\u0308ll. Isa on o\u0303petanud mind va\u0308ga paljusid to\u0308id tegema. Ko\u0303ik ei ole korraga selgeks saanud, aga sissejuhatusi on tehtud palju. Metsamehena ning po\u0303llumehena, ja aedniku-mesiniku, kes pidi ise ka mesilastarud tegema, ree tegema, metsato\u0308o\u0308d tegema, pojana oskas isa teha, kas just pa\u0308ris igat to\u0308o\u0308d, aga minule tundus ku\u0308ll, et igat to\u0308o\u0308d. Puuto\u0308o\u0308d o\u0303petas ta mulle risti-ra\u0308sti: pildiraam, kirvevars, haamrivars, vikati lu\u0308si, koduses majapidamises vajalik mo\u0308o\u0308bel, ho\u0308o\u0308veldamine , r i i s t a de teritamine, vikati pinnimine. Metsato\u0308o\u0308: metsato\u0308o\u0308 kultuur, ettevaatlikkus ja ohutus, puude saagimine, vajadusel langetamine, lo\u0303hkumine, ladumine, riitade aluste ja tugede tegemine nii talvel kui sula maapinnaga, okste koristamine ja ko\u0303igest sellest ro\u0303o\u0303mu tundmine. Isa na\u0308itas sedagi, kuidas rege valmistada, tegimegi va\u0308ikse ree. Aja kuludes ja ko\u0303vas kasutuses (ahjupuude tuppa vedamine trepist u\u0308les, laste so\u0303idutamine) la\u0308ks nii mo\u0303nigi po\u0303hjalaud katki. Parandasin a\u0308ra, tugevdasin siit-sealt ja va\u0308rvisin u\u0308le, ja ta teenib ja\u0308lle. Na\u0308dal tagasi so\u0303idutasin ma sellega pildil oleva metsa serval, siis oli veel lund, oma 4 aastast tu\u0308tretu\u0308tart. O\u0303unapuude lo\u0303ikamist o\u0303petas isa kahele sugupo\u0303lvele, minule ja siis ka lastelastele. Aiapidamist see-eest o\u0303petas peamiselt ema."}, {"text_idx": "#000015", "text": "Kuidas ma siis ko\u0303ike seda kasutan, o\u0303 i g e m i n i , k u i d a s m e i e s e d a kasutame?"}, {"text_idx": "#000016", "text": "Abikaasale on pa\u0308randatud uskumatu ka\u0308sito\u0308o\u0308 tegemise oskus, lisaks on ta seda ka o\u0303ppinud. Vo\u0303ib olla ko\u0303ige ta\u0308htsam ko\u0303ikidest o\u0303petustest oli ehk so\u0303num, et korralik to\u0308o\u0308 tegemine on loomulik osa elamisest, see so\u0303num jo\u0303udis, olen nu\u0308u\u0308d julge selle va\u0308itega, mo\u0303lemale meile pa\u0308rale. Oskust mo\u0303elda ja julgust proovida, eksida ja o\u0303nnestuda \u2013 see on selle o\u0303petuse kasutusvaldkond siiamaani. Asjad, isalt saadud ja niiskuse ka\u0308es kannatada saanud to\u0308o\u0308riistad olen proovinud ikka kasutuses pidada. Pildil ongi kaks ho\u0308o\u0308vlit veel nn. vene ajast. Ho\u0308o\u0308vlid ise on rohmakalt tehtud, terasuu on hiiglama suur (see pole u\u0308ldiselt soovitav) ja tera ise on o\u0303hukesest materjalist (see pole ka u\u0308ldiselt hea), aga need, u\u0308ks neist simssho\u0308o\u0308vel, teine rumpho\u0308o\u0308vel, on suurepa\u0308rased to\u0308o\u0308riistad ja kasutan neid ikka ja ja\u0308lle."}, {"text_idx": "#000017", "text": "Kas oleme ostnud kasutatud kaupu vo\u0303i tehnikat?"}, {"text_idx": "#000018", "text": "Oleme ikka. Kirbuturult, kui pole just kiire ja viitsid natuke otsimiseks aega varuda, vo\u0303ib saada va\u0308ga ha\u0308id riideid. 4 euro eest ostsin teatriko\u0303lbuliku kuue vast 8 aastat tagasi ning see on siiani kasutusel. Erineva paksusega talvejoped ostsin kunagi Soome kirbukalt, teise endale teise vennale. Sellest on aastaid pikalt u\u0308le ku\u0308mne. Vend on la\u0308inud manalateed ja mo\u0303lemad joped on nu\u0308u\u0308d minu kasutada. Tundub nii, et ega minagi neid lo\u0303puni kanda ei jo\u0303ua, sest need, nii u\u0308ks kui teine on va\u0308ga kvaliteetselt tehtud, head soojad ja mugavad kanda. U\u0308likonnapu\u0308kse ja suviseid kergemast riidest pu\u0308kse ma ostma ei pea, sest kodune valik on ku\u0308lluslik. Saatuse tahtel pidid lu\u0308hikese ajavahega kaks minu head so\u0303pra selle meile tuttava maise eluga hu\u0308vasti ja\u0308tma. Ko\u0303ik me olime enam va\u0308hem samas suurusklassis. Sain pa\u0308randuseks palju riideid: viigipu\u0308kse, pa\u0308evasa\u0308rke. U\u0308ks so\u0303pradest pa\u0308randas mulle surivoodil oma tasku-uuride kogu, palju neid just ei olnud, aga meremehe, nagu ta oli, meremehe ostetuna maailma eri paikadest vanavara mu\u0308u\u0308gikohtadest, ja u\u0308ldiselt odavalt, olid need va\u0308ga huvitavad ja ilusad. So\u0303bra ma\u0308lestuseks lasin ko\u0303ik need kellad korda teha. Kannan neid, aeg-ajalt vahetan. U\u0308he teise so\u0303bra kingitus, kuldkett, oli kaotatud kuhugi koduo\u0303ue ja oli kadunud oma 15 aastat. Va\u0308ikese juurdeehituse ka\u0308igus , vundamendiaugu kaevamise ja\u0308rgselt ja 4m2 suuruse esiku ehituse ka\u0308igus leidsime me selle keti u\u0308les. Tasandasime suure mullahunniku likvideerimise ja\u0308rgselt maapinda ja abikaasa leidis midagi millele ta nime ei osanud anda. Viskas siis selle minule ja ku\u0308sis, et mis asi see ni isugune on, mingi kett vo\u0303i? A\u0308ratundmise ro\u0303o\u0303m oli suur, see ma\u0308lestusese oli minule va\u0308ga kallis ja ta\u0308htis. Sellestki ko\u0303lbaks rohkem ra\u0308a\u0308kida, aga sellest mo\u0303nel teisel korral. Omaaegsed seppade taotud terariistad on endiselt head kasutada, nad on kestvad, piisavalt kvaliteetsed ja neil on ajalugu. Vanemaaegset kraami saab laatadelt. Saaremaalt, minu poja a\u0308ia maakodust sain kingituseks u\u0308le kaheku\u0308mne erineva puidust ho\u0308o\u0308vli koos teradega. Otsest kasutamist need ku\u0308ll ei leia, aga vahetevahel ma tuulutan neid, teen mo\u0303ne pisema na\u0308itusekese. Ho\u0308o\u0308vlirauad on markeeritud ja on huvitav uurida nende ajalugu, valmistusmaid ja firmasid, milledest veel nii mo\u0303nigi 19.-ndal sajandil asutatud ettevo\u0303te toimib siiani oma nime all. Pesin ho\u0308o\u0308vlid tohutust mustusest kristallsoodaveega puhtaks ja o\u0303litasin kergelt a\u0308ra ka. Rauad puhastasin, ajasin rooste va\u0308lja ja neilegi panin kerge kaitse peale. Va\u0308ga huvitav va\u0308rk. Uue kauba, igapa\u0308evased to\u0308o\u0308vahendid ostan poest, nad on mul olemas ja u\u0308ldjuhul ka va\u0308ga kvaliteetsed ja kauakestvad. Siiski, kui va\u0308hegi vo\u0303imalust on, kasutan nn. ma\u0308lestusto\u0308o\u0308riistu, ajalooga to\u0308o\u0308riistu (nurgikud, puuhaamrid, ho\u0308o\u0308vlid, kaabitsad)."}, {"text_idx": "#000019", "text": "Olen ostnud ko\u0308o\u0308ki kasutatud materjalist puhvetikapi. Ega rohkem nu\u0308u\u0308d korraga ei meenugi. Asi selles, et teen ise endile asjad kasutatud materjalist. Ko\u0303ige kasutatavam ehk on vanad po\u0303randalauad nii oma maja vanad vo\u0303i siis so\u0303pradelt saadud. Aga seegi on omaette va\u0308ga huvitav teema kuskil teises kohas kirja panemiseks. Na\u0308iteks vanad tahmased veel piilukirvega laudadeks tahutud parrelauad."}, {"text_idx": "#000020", "text": "Mida ma arvan taaskasutatud materjalidest toodetud kaupadest?"}, {"text_idx": "#000021", "text": "Kui ka\u0308isin, vist kuuendas-seitsmendas klassis Adavere mo\u0303isahoones, siis ema o\u0303mbles mulle minu isapoolse vanaema villasest kasutatud kleidist eest pika to\u0303mblukuga kinni ka\u0308iva kerge tuulepluusi vo\u0303i jope. Kangas oli juba selleks ajaks pa\u0308evi na\u0308inud. Ku\u0308u\u0308narnuki kohale tekkinud auk parandati paigaga korralikult a\u0308ra. Peale pesu ema na\u0308itas ja u\u0308tles mulle, et na\u0308e, see on terve ja puhas, ehk vast kinnituseks, kui keegi u\u0308ritaks minu pluusile hinnangut (pilkavat?) anda. Mul oli seljas terve ja puhas riie! Nii mo\u0303nelgi oli juba sel ajal, aasta oli siis 1963-64, poest ostetud riie seljas. Praegune riidematerjalidega u\u0308mberka\u0308imist nimetaksin mina silmituks laristamiseks, raiskamiseks. On tekkinud illusioon piiramatutest tarbimisvo\u0303imalustest, ainult fantaasia puudus seab piire. Ja mitte ainult riidematerjalidega. Palju visatakse a\u0308ra taaskasutatavat puitu, samas nutetakse, et head puitu on va\u0308he. Ega seda palju ei ole ku\u0308ll, aga kasutame sellegi a\u0308ra ja teeme kaukestvaid tooteid! Sageli eelistatakse sellisele materjalile paraku puitlaastplaadist tehtud IKEA tooteid, mis lagunevad veel enne, kui suudad nad to\u0303mmitsatega kokku kruvida. Ta\u0308ispuidust vanadest aknalaudadest tehtud kapp (pildil), kui sellega va\u0308hegi heaperemehelikumalt ringi ka\u0308ia, vo\u0303ib kesta aastaku\u0308mneid ja veel kauemgi. Ka sellel pildil oleval kapil on suur ajalugu, kuigi valminud aastal 2021. Taaskasutuses olevad kodumasinad, osa n e i s t , m i n u k o g e m u s e po\u0303hjalt, on va\u0308gagi kasutamisko\u0303lblikud ja to\u0308o\u0308kindlad. Ostsin umbes 15 aastat tagasi kasutatud lintlihvija. Vajas natuke duunimist (so\u0303ber oskas selle ilusti k o r d a t e h a , m i n a puhastasin roostest ja va\u0308rvisin), aga nu\u0308u\u0308d to\u0308o\u0308tab suurepa\u0308raselt. Teiselt so\u0303bralt sain hulga a\u0308ra viskamisele ma\u0308a\u0308ratud vana 2 tolli paksust ehitusmaterjali millest sain endale kaks po\u0303hilist kasutusel olevat to\u0308o\u0308lauda, pealegi, need on to\u0308o\u0308lauad just minu vajaduste ja\u0308rgi, mida poest paraku ei saa."}, {"text_idx": "#000023", "text": "Eks ma ikka ja\u0308lgin, et kogemata tee pa\u0308he kohvi ei ostaks. Kampsunid on abikaasa kootud, pa\u0308evasa\u0308rgid, pluusid, voodipesu tema o\u0303mmeldud, hulka riideid on pa\u0308randmaterjal. Ostan ikka poest ka vahel midagi uuemat, aga abikaasa, tundub, ei osta riidest valmistooteid u\u0308ldse mitte, ostab kangast ja teeb endale ise riided selga. Mis puudutab to\u0308o\u0308vahendeid, juhul kui midagi ostan, siis kvaliteedikompromisse halvemuse suunas va\u0308ldin viimase peale \u2013 ja\u0308ta vo\u0303i ostmata, aga a\u0308ra too pahna koju. Praegusel ajal, kus kingseppi vist isegi ei o l e , o n v i s t a i n u l t parandajad, ostame jalano\u0303ud p o e s t . I s a l a s i e nda l e s a\u0308 a\u0308 r s a a p a d t e h a k u\u0308 l a kingsepal. Sinna oli oma 2 km maad, ka\u0308isin isaga proovis kaasas. Ma u\u0308ldiselt ei ja\u0308lgi toodete ma\u0308rgiseid, kuigi tahaksin ehk ku\u0308ll, sageli on nii peenike kiri, et ei na\u0308egi. Ma kahjuks ei tea, kes on tootnud, milline on olnud to\u0308o\u0308jo\u0303ud (lapsed?, kuidas neile on makstud?), enesetunde pealt pu\u0308u\u0308an va\u0308ltida valesid oste, poes ei ole vo\u0303imalik infot saada (toodete seos loodushoiuga, na\u0308iteks). O\u0303iget informatsiooni on tavainimestel, nagu me olemegi, va\u0308ga raske saada, vahel ikka tundub et tahaks."}, {"text_idx": "#000024", "text": "Kommipaber, plastpakend, kohvitops, metsa alla viidud katkised lauano\u0303ud, pudelid riideja\u0308a\u0308tmed, vanad rehvid, suitsukonid. Pru\u0308giga ei seondu ei heli ega ka mitte lo\u0303hna, ku\u0308ll seondub see Emajo\u0303e kaldapealsega Supilinnast kuni ujulani. Meie majapidamise u\u0308leja\u0308a\u0308k on pru\u0308gi. Pru\u0308gi tekkimise va\u0308ltimist ei ole me veel selgeks saanud. Seda tekib ikka pakendite na\u0308ol, ega muud pru\u0308gi vist ei olegi. Oma, poodi kaasa vo\u0303etud pakendit pole me osanud juurutada. Turul ka\u0308ies on meil ku\u0308ll oma kott kaasas, poes ka\u0308ies on ka oma kott, aga pakenditest, tundub, ei pa\u0308a\u0308se kuhugi. Olmepru\u0308gi me sorteerime, ikka metall eraldi va\u0308ikesesse purki ja siis kunagi metalli vastuvo\u0303ttu, patareid eraldi ja poodi tagasi, pakend u\u0308hte kohta, piimapakendit pole senini puhtaks pesnud. Paberja\u0308te o\u0303igesse konteinerisse, viin selle kaenla all, konteiner on la\u0308hedal. Bioja\u0308tte komposteerime. Ehitusja\u0308a\u0308tmeid, juhul kui neid tekiks, viiksin ja\u0308a\u0308tmejaama, aga meil seda probleemi praegu ei ole ja pole olnud juba pikemat aega.. Ravimid, mida ei vaja, apteeki tagasi, ehituskeemia ja\u0308a\u0308tmejaama. Elame kahekesi ja pru\u0308gi va\u0308hesuse to\u0303ttu , eriti veel kui ja\u0308a\u0308tme liike on va\u0308he, ei tekita see meile mingeid raskusi. Sorteerima hakkasime juba u\u0308heksaku\u0308mnendatel. Sorteeritud pru\u0308giga, kuhu see ka ei la\u0308heks, on lihtsam u\u0308mber ka\u0308ia. Olen ja\u0308a\u0308tmejaama viinud oksi ja puulehti. Tegin so\u0303brale ko\u0308o\u0308gipuhvetkapi vanadest aknalaudadest, viisin need ka ja\u0308a\u0308tmejaama. Vo\u0303ib olla ei oska ma ise ka\u0308ituda, aga ja\u0308a\u0308tmejaama teenindajate teeninduskultuur on minu arvates alla igasuguse arvestuse, ja, seda on mulle o\u0308elnud pa\u0308ris mitmed ning ma ei imesta, u\u0308llatunud olen ku\u0308ll. Ja\u0308a\u0308tmejaamas peaks olema iga kunde teretulnud aga mitte mingi tu\u0308u\u0308tu oskamatu segaja, nii nagu mina ilmselt harvku\u0308lalisena olin. Pru\u0308gi vedeleb maas palju. Ka\u0308in igal hommikul jo\u0303e a\u0308a\u0308res Supilinnast ujulani, va\u0308isan spordiparki \u2013 iga pa\u0308ev on seal uus pru\u0308gi alates koera kaka kotikestest, ko\u0303ikvo\u0303imalikust pakendist, autokummidest kuni maskideni ning taarani va\u0308lja. Enamasti proovin pru\u0308gi u\u0308les vo\u0303tta, alati mitte, sest seda on sageli liiga palju et kaasas tassida ja pru\u0308gikaste on teel va\u0308he. Istepingid einestamiseks ja keele kastmiseks on, aga ko\u0303rval pru\u0308gikasti ei. Pudelid ja purgid, kui need on taara vastuvo\u0303tus ko\u0303lbulikud, need toon koju. Puiduja\u0308a\u0308tmeid olen ku\u0308ll, ka teiste omasid, kasutusele vo\u0303tnud. Praegugi on mul seljas metsast leitud, seal ilmselt pikemat aega vedelenud, paiguti luitunud, pikkade ka\u0308istega T-sa\u0308rk. Lapselapsed ku\u0308sisid, et kust ma sellise stiilse riideeseme sain, sama ku\u0308simuse esitas mulle eile meie tore pereso\u0303ber Tallinnast. Poolku\u0308lmununa ja kortsununa vo\u0303tsin ta metsast mustikavarte vahelt, kus ma teda ma\u0308rkasin (see on selline rohelist va\u0308rvi ja ega alguses aru ei saanudki, et mis asi see on), kaasa, pesime puhtaks, triikisime ja sa\u0308rk viimase peale. Pru\u0308gikoristustalgutest osa ei ole vo\u0303tnud, aga korjan seda pru\u0308gi ku\u0308ll peaaegu iga pa\u0308ev, talv va\u0308lja arvatud."}]