[{"text_idx": "#000000", "text": "Raamatusoovitused: jalutuska\u0308ik eksperimentaalkirjanduse galeriis. Anders Ha\u0308rm"}, {"text_idx": "#000001", "text": "Vo\u0303ibolla olete ise ka ta\u0308heldanud, et midagi to\u0303eliselt \u2013 no ikka to\u0303eliselt \u2013 head lugedes ei tahagi nagu teost va\u0308ga lugeda \u2013 nii on vo\u0303imalik tekstist saadavat naudingut pikendada. Selliseid raamatuid satub ette suhteliselt harva ning eks igal lugejal on oma \u201eto\u0303eliselt head\u201d. Kuna mind huvitab va\u0308ga keha(lisus), mo\u0303tlesin jagada tekste, mille la\u0308htekohaks ongi just keha, teisalt soovitan ka selliseid raamatuid, mille lugemist olen iseendale peale surutud aeglusega pikemalt nautida tahtnud vo\u0303i saanud, sest need on lihtsalt no niiiii-niiiii head!"}, {"text_idx": "#000003", "text": "Raamat seob autoetnograafia z\u030canris oskuslikult ja poeetiliselt kokku to\u0308o\u0308lisklassi pa\u0308ritolu, suutmissurvet, kva\u0308a\u0308rsust ja loodushoidu ning tulemuseks on miski, mis on u\u0308htpidi u\u0308dini intersektsionaalne, samas ligipa\u0308a\u0308setav ka neile, kes igapa\u0308evaselt akadeemilist kirjandust ei loe. See on vist minu arusaam ideaalsest kirjandusest \u2013 korraga hingematvalt isiklik, samas u\u0308ldistusvo\u0303imeline. Raamat, mis ei eputa ku\u0308ll oma erudeeritusega, aga no\u0303uab lugejalt siiski u\u0308sna keerulisi mo\u0303ttetehteid \u2013 kuidas elada kehas, milles sa ei tunne end kodus; kuidas elada kodus, kus sa ei tunne end turvaliselt; kuidas elada valgete to\u0308o\u0308lisklassi va\u0308ikelinnas, olles ise kva\u0308a\u0308r ja puudega? Harva saab lugeda raamatut, mis paneb end tundma korraga palju targema ja palju parema inimesena, aga see siin ometigi on selline."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Kui olete kunagi tundnud end rohkem taime kui inimesena, siis see raamat vo\u0303iks olla just teile! La\u0308a\u0308ne metafu\u0308u\u0308sikas on taimi tihti seostatud naistega ning sellest seosest on enneko\u0303ike ra\u0308a\u0308gitud passiivs(us)e mo\u0303iste kaudu. Kuid juba aastaku\u0308mneid tagasi pu\u0308u\u0308dis prantsuse filosoof Luce Irigaray u\u0308mber mo\u0303elda naiste ja taimede va\u0308idetavat su\u0308mbioosi, vermides sellele vastu ja vastuseks nn lill-naise (ja uuspassiivsuse) kontseptsiooni. Kuigi teda on tihti su\u0308u\u0308distatud essentsialismis, huvitab Irigarayd siiski kehade potentsiaalsus: lill-naine ja selle otsitav passiivsus ei oleks enam osa mehe-naise ja aktiivse- passiivse vastandustest, vaid ta\u0308histaks hoopis teistsugust kehalist enesetaju, avatud, voolavat, hajali, lo\u0303petamata ja mitmekordset. Subjektsus, mille otsinguil Irigaray on, ta\u0308histab sellise tajumise veel tundmata ja vormumata vo\u0303rseid, nii et avagem end enda taimsusele, kartmata, et teised vo\u0303iksid meid koomas juurviljaks so\u0303imata \u2013 uus o\u0303itsev inim-taim(n)e keha ootab meid!"}, {"text_idx": "#000007", "text": "Kui oskaksid teha keelele keelega keelekat \u2013 metafoorselt va\u0308ljendudes \u2013 oleks tulemuseks to\u0303ena\u0308oliselt \u201eThe Lesbian Body\u201d \u2013 see va anatoomilis-poeetilis-erootiline hullus! Inim-, ta\u0308psemalt kva\u0308a\u0308rnaise keha kooritakse siin nagu mahlakat apelsini kiht kihi haaval lahti, pugedes kord pehmemalt, siis ja\u0308lle agressiivsemalt nahapooride kaudu lihaste, na\u0308rvide, vere ja sidekoeni va\u0308lja. Otse vitu viljalihani. Aeg vo\u0303ib ju liigestest lahti olla, aga mitte nii lahti nagu seksikas lesbiline keha ses raamatus \u2013 Rabelais\u2019 karnevalilik kehagrotesk kohtub siin erinevusfeministide e\u0301criture fe\u0301minine\u2019i ja parler-femme\u2018iga ning tulemuseks on feministlikult purskavate putside, pehmelt pa\u0308rani pa\u0308rade, hoolikalt hammustatud huulte, rangelt reiviva rasvkoe ja o\u0303rritavatelt o\u0303rnade o\u0303narustega u\u0308licool teksticorpus. Mo\u0303nusat kaasapurskamist!"}, {"text_idx": "#000008", "text": "Va\u0308rske Ro\u0303hk on noore kirjanduse ajakiri."}]