[{"text_idx": "#000002", "text": "Elu on komo\u0308o\u0308dia, mida tuleb vo\u0303tta to\u0303siselt"}, {"text_idx": "#000005", "text": "Itaalia draamaklassik Carlo Goldoni su\u0308ndis seitse aastat pa\u0308rast XVIII sajandi algust ja suri sama palju enne selle lo\u0303ppu. Goldoni oli teatrinovaator, maskide ja improvisatsiooni pagendaja sajandeid ainuvalitsenud commedia dell\u2019arte\u2019st. Ta\u0308napa\u0308eval mo\u0303jub kunagine teatriuuendus paratamatult arhailisena: na\u0308iteks rohked publikusse ra\u0308a\u0308kimised a\u0300 la Koidula, aga ka seisusevahede ja\u0308ikus ja ammendav moraal loo lo\u0303pul. Tagatipuks pole na\u0308idendi pealiin ko\u0303ige originaalsem \u2013 Shakespeare\u2019i \u201eTo\u0303rksa taltsutus\u201c tuleb pingutamatagi meelde."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Kuid peateemad, mida \u201eMirandolinas\u201d ka\u0308sitletakse, on ta\u0308napa\u0308eval sama aktuaalsed kui komo\u0308o\u0308dia kirjutamise ajal: edu ja armastus. Seeto\u0303ttu on su\u0308z\u030cee kaasakiskuv ning na\u0308idend pakub praeguselegi publikule rohkelt samastumisvo\u0303imalusi. Kuivo\u0303rd tegu on ikkagi lavalooga, kus karakterid commedia dell\u2019arte viisil kindlad ja normeeritud, on kogu tegevus ja\u0308lgitav ilma erilise vaevata. Ehk siis: armastuse ja edu saavutamise raskused esinevad \u201eMirandolinas\u201c selgelt, puhtalt ja u\u0308ldinimlikult. \u201eArmastus \u2013 see on vo\u0303imas!\u201c (kavaler de Ripafratta). Eks ta ole, mis siin ikka pikemalt diskuteerida. Ka edu puhul maksab selline endastmo\u0303istetavus niisamuti: \u201eMulle meeldib, kui minu u\u0308mber lipitsetakse\u201c (Ortensia)."}, {"text_idx": "#000007", "text": "Na\u0308idendi tegelastest on mo\u0303lemal frondil ko\u0303ige rohkem kaotaja rollis markii de Forlipopoli (Margo Teder). See on nii puhas koomiline karakter, \u201esu\u0308u\u0308dimatu lontrus\u201c, et isegi hu\u0308draulilise pressiga ei va\u0308a\u0308naks rohkem naeru va\u0308lja. Just Tedre esituses pa\u0308a\u0308ses ko\u0303ige rohkem maksvusele VAT-teatri tugevaimaks ku\u0308ljeks ja omapa\u0308raks kujunenud hoogne ja ku\u0308tkestav ma\u0308ngulust. Sealjuures ei maksa arvata, et prooviperioodil kulgeb selle tekitamine sama kergelt ja lo\u0303busalt. Vo\u0303i ka vastupidist \u2013 et selle mulje nimel na\u0308hakse erakordselt palju to\u0308o\u0308d ja vaeva. Ku\u0308llap kasutatakse lihtsalt parimal viisil oma intellekti."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Teine tegelane, kes to\u0303usis oma hoogsa ja leidliku ma\u0308nguga kesksele kohale, on Peeter Tammearu kavaler de Ripafratta, \u201eko\u0303rk sinjo\u0308o\u0308r\u201c ja \u201ekarune mats\u201c. Na\u0308itleja ise u\u0308tles ku\u0308ll pa\u0308rast esietendust, et tundis end selleks rolliks lootusetult vanana, kavaleri sobinuks ma\u0308ngima umbes 25aastane mees. Saalist na\u0308is asi vastupidi: mees, kes on viisku\u0308mmend aastat suutnud naisi ignoreerida ja neist mitte ku\u0308betki lugu pidada, mo\u0303jub tunduvalt heroilisema ja autoriteetsemana kui poole noorem. Eriti tema skeptilis-no\u0303utu \u201eHmmm!\u201c pa\u0308rast Mirandolina temperamentset armuavaldust. Tammearu puhul ei ja\u0308a\u0308nud va\u0308himatki tunnet, et ta on ku\u0308lalisna\u0308itleja, nii harmooniliselt sobis ta VAT-teatri truppi. Aga muidugi on Ripafratta kuju juba na\u0308idendi tekstis psu\u0308hholoogiliselt ko\u0303ige huvitavam."}, {"text_idx": "#000009", "text": "Katariina Unt vo\u0303o\u0303rastemaja perenaise Mirandolinana ja\u0308ttis aruka ja soliidse mulje. Ma ei arvaks seda na\u0308itlejanna rollide tippu \u2013 kui poleks u\u0308ht va\u0308ga kentsakat po\u0303hjust va\u0308ita vastupidist. Meenub nimelt Undi roll sama teatri \u201eNisas\u201c. Mirandolinas ja Nisas on nii palju u\u0308hist ja seejuures nii palju vastandlikku, et kahe osa peale kokku moodustub terve naisuuringute minidiskursus eesti teatriloos. Mo\u0303lemad on Naised suure algusta\u0308hega, feministliku elukogemuse eredad esindajad. Ent Nisa kehastab ko\u0303ike loomulikku, primitiivset, ausat ja puhast. Mirandolina seevastu on teesklusest, kergemeelsusest, kiretust materialismist ja ko\u0303igist muudest la\u0308a\u0308ne kultuuri pahedest nii la\u0308bi imbunud, kui u\u0308ldse vo\u0303imalik ette kujutada. Teisiso\u0303nu: Nisa ja Mirandolina on Aafrika ja Euroopa kogu oma must-valges kultuurilis-ajaloolises vastandlikkuses. Esimene esindab soorollide dogmaatilist, teine anarhilist poolust. Seejuures on nad kaksiko\u0303ed naiso\u0303igusluse igikestvas arengus. \u201eMitte ko\u0303ik naised pole ahned ega mu\u0308u\u0308davad,\u201c u\u0308tleb Mirandolina. Nisa just otse nii ei va\u0308ljendu, aga ku\u0308llap ta sellele avaldusele alla kirjutaks, kui oskaks. \u201eMina olen siis see, kes ajab mehi hulluks\u201d \u2013 Mirandolina suust ko\u0303lab see fraas u\u0308limalt kerglasena, Nisale oleks ainult u\u0308ks suur ha\u0308dade allikas."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Ago Sootsi krahv d\u2019Albafiorita ja Tanel Saare vo\u0303o\u0303rastemaja teener Fabrizio ja\u0308id eelnimetatute varju, kuid va\u0308hemalt esimesel oli selleks ka mo\u0303juv po\u0303hjus: Tedre vastasma\u0308ngija ja rivaalina pidi ta ju viimase su\u0308u\u0308dimatule totrusele vastukaaluks pakkuma midagi arukat, seega ka argisemat ja igavamat. Seevastu Meelis Po\u0303dersoo suhteliselt ko\u0303rvalises osas Ripafratta nimetu teenrina pa\u0308a\u0308ses ta\u0308nu oma siirale ja lapsikule o\u0303hinale mo\u0303jule, rikastades lavastuse kerglast ja hoogsat u\u0308ldmuljet tunduvalt."}, {"text_idx": "#000012", "text": "End aadlidaamidena esitlevaid na\u0308itlejannasid ma\u0308ngivad EMTA lavakooli tudengid Lauli Otsar ja Liisa Saarema\u0308el. Ehkki laval on nad va\u0308he, paistab paar silma oma karakterite vastandlikkuse (u\u0308ks julge ja teine arg) selge ja kindla esiletoomisega, mis omakorda na\u0308itab mo\u0303lema individuaalset meisterlikkust."}, {"text_idx": "#000013", "text": "\u201eMirandolinat\u201c on Eestis varemgi ma\u0308ngitud, sealhulgas \u201eVo\u0303o\u0303rastemaja perenaise\u201c nime all. Esimest korda jo\u0303udis see Draamateatri kavva aastal 1945, veel enne so\u0303ja lo\u0303ppu (ajastut silmas pidades to\u0303estab see veel kord na\u0308idendi teemade igihaljust), nimiosas Lisl Lindau. Viimase kohta on kirjutanud Sirbi arvustaja (11/1945): \u201eL. Lindau Mirandolina osas ma\u0308ngis veetlevusega ja andeka na\u0308itleja leidlikkusega. Kuid Lindaule omane dramaatiline alatoon lo\u0303i kohati la\u0308bi.\u201c U\u0308tle nu\u0308u\u0308d veel, et ajalugu kordub ainult farsina. Ta\u0308pselt samad so\u0303nad kehtivad ka 70 aastat hiljem K. Undi kohta."}]