[{"text_idx": "#000001", "text": "Juhtida saab vaid protsesse. Protsessid leiavad aset va\u0308gagi komplitseeritud aegruumis ning paljudes keskkondades, milledest silmatorkavamateks vo\u0303ib pidada sotsiaal-kultuurilisi arhetu\u0308u\u0308pe, traditsioone ja kombeid; va\u0308hemta\u0308htsatena, ehkki mitte ebaolulistena, ka juriidilis-formaalseid seoseid, mida u\u0308hiskond on ise endale aegade survel koormaks kanda vo\u0303tnud."}, {"text_idx": "#000002", "text": "Mis on juhtimisprotsessis peamine? Osata analu\u0308u\u0308sida ja analu\u0308u\u0308si abil saadud esmase tulemuse \u2013 diferentsi \u2013 adumine: mis valitseb meie vaimus kujundatud ideaalseisundi ning ta\u0308nase ja eilse seisundi du\u0308naamika ta\u0308heldamisest ekstrapoleeritud vo\u0303imaliku ja to\u0303ena\u0308ose seisundi vahel? Vaat\u2019 selle diferentsi a\u0308ratabamine ongi juhi kogu ja\u0308rgneva tegutsemise, meele ja mo\u0303tte ning oskuste-teadmiste rakendamiste \u201evo\u0303itlusva\u0308lja\u201c vundament, millele saab toetuda juhi mo\u0303istuspa\u0308rane tarm. Toonitaksin siinkohal siin peituvat kogu juhtimise vo\u0303lu ja valu po\u0303himomenti \u2013 nimetatud diferents kahe hetkelise seisundi vahel ongi probleem, mis asetub kogu juhi tegevuse kesk- ja tulipunkti. Ko\u0303ikvo\u0303imalike muude otsuste ja valikute langetamine ei ole kuigivo\u0303rd otstarbekas, kuid juht ja\u0308rgib kaljukindlalt otstarbekuse positsiooni, s.o teeb selgelt vahet, mis on esmaoluline tema to\u0308o\u0308s ja mis va\u0308hemoluline. Probleemi teadvustamisest saabki alguse kogu ja\u0308rgnev juhtimisprotsess. Probleemi selge tunnetus avab teed ja va\u0308ratid edasiste sammude planeerimisel, ka\u0308ikulaskmisel, kontrollimisel ja hindamisel."}, {"text_idx": "#000003", "text": "Niisiis \u2013 probleemi sisuks on erinevus kahe erineva mudelseisundi vahel, mille on meile andnud eelnev analu\u0308u\u0308s. Kui me seda diferentsi ma\u0308rkame ja teadvustame, saab sest to\u0303demusest vundament kogu ja\u0308rgneva juhtimisprotsessi vo\u0303imalikuks laabumiseks. Ta\u0308psustagem: probleemi teadvustamise ja\u0308rgne esimene samm peaks olema selle tasakaalukas hindamine, s.t \u2013 ideaalseisundit pole veel saavutatud, kuid meie vaimusilmas terendub see ometigi kui to\u0303ena\u0308ose ja olnu ekstrapoleerimisel va\u0308ljajoonistuv mitterahuldav seisund."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Oluline on see arusaam, et probleeme lahendada pole vo\u0303imalik. Kordan veelkord: subjekt ei saa probleeme lahendada; selline kirgline hu\u0308u\u0308atus, et \u201eHakkame siis probleemi lahendama!\u201c annaks tunnistust vaid nigelast ettevalmistusest ja kesisest arusaamast juhi rolli mo\u0303istmisel ja kohandamisel. Ro\u0303hutaksin olulisena, et juht saab ja peab parimal juhul leidma u\u0308les ja fikseerima need tegurid vo\u0303i tegurite kompleksid, mis ha\u0308irivad to\u0308o\u0308 stabiilset ja no\u0303utavat kulgu, leidma to\u0303husat to\u0308o\u0308protsessi takistavad mo\u0303jurid ning avastama nende po\u0303hjused vo\u0303i ka po\u0303hjuste po\u0303hjused. Seega \u2013 juht mitte ei ko\u0303rvalda probleeme \u2013 kuidas? \u2013, vaid fikseerib protsessi kulgu pidurdavad po\u0303hjused ehk juured ning asub nende ko\u0303rvaldamisele. Probleemid lahenduvad ise (kui lahenduvad). Lu\u0308hidalt \u2013 kui to\u0308o\u0308protsess kulgeb soovitult ja ladusalt, ei hakkagi tark juht seda oma u\u0308leliigse sekeldamisega u\u0308ldse va\u0308a\u0308nutamagi, kui aga ta leiab po\u0303hjused, mis tekitavad protsessi umbejooksmise vo\u0303i negatiivse suundumise, siis peab tema manageritarkus ja -tarmukus suutma vabaneda neist negatiivseist mo\u0303juritest vo\u0303i nonde po\u0303hjusist."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Probleemi tunnetanuna asetub juht juba o\u0303ndsasse seisukorda. Tema pikal ja lakkamatult kulgeval juhiteel on esimene ja vast vo\u0303imsamgi ma\u0308etipp vallutatud, sest selle nn ideaalseisundi fikseerimise la\u0308bi on vormunud ka juhi to\u0308o\u0308 u\u0308ks po\u0303hielemente \u2013 kuhu liikuda, mida saavutada, s.t eesma\u0308rk."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Juht juhib protsesse, ent paljude protsesside ta\u0308ideviijateks on juhile alluvad to\u0308o\u0308tajad, n-o\u0308 inimressurss. Ku\u0308ll leidub juhtimisprotsessides ka mitteinimlikke aspekte (loodusjo\u0303ud, keskkonnamo\u0303jud jmt), milledel puudub inimlik mo\u0303o\u0303de, kuid harjumuspa\u0308rast inimlikku mo\u0303o\u0303tkava ja\u0308rgides peame ometigi malbelt mo\u0308o\u0308nma, et inimfaktor on ettevo\u0303tte/asutuse hu\u0308va toimimise ilmselge ja koguni mo\u0308o\u0308dapa\u0308a\u0308smatu komponent."}, {"text_idx": "#000009", "text": "Mida peaks juht kontrolli rakendades silmas pidama ja saavutama? Seega ka ku\u0308simus kuidas alluv lahendab olukordi, kuidas ta\u0308idab saadud u\u0308lesannet \u2013 ei olegi juhi asi. Ainus ja ma\u0308a\u0308ravaim huvi kogu kontrollprotsessis on vaid u\u0308priski konkreetne ku\u0308simus: kas minu antud u\u0308lesanne on ettena\u0308htud ta\u0308rminiks ta\u0308idetud?"}, {"text_idx": "#000011", "text": "Inimene kui isiksus, kes asub juhipositsioonil, langetab otsuseid ning vastutab nende ta\u0308itmise eest, ei oma minu meelest oma subjektiveerituse astme to\u0303ttu kuigivo\u0303rd primaarset ta\u0308htsust. Ta\u0308htis on juhtimisprotsesside oskuslik ellurakendamine."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Priit Kelder (1945) on lo\u0303petanud Tartu Riikliku U\u0308likooli idamaade ajaloo alal; ta on to\u0308o\u0308tanud kriminaalja\u0308lituses, mh Interpoli Eesti bu\u0308roo direktorina, ja Siseministeeriumi asekantslerina; ta on Eesti ko\u0303rgkoolides o\u0303petanud erinevaid o\u0303ppeaineid, sh vo\u0303rdlevat kultuurilugu, usundilugu, idamaade ajalugu, filosoofia ajalugu, eetikat ja esteetikat."}, {"text_idx": "#000014", "text": "\u201eJa mida va\u0308iksem on seesmine lootus abile, seda suurem tundub teadmatus kannatuse po\u0303hjusest\u201c (Trk 17:12). Kannatustega seonduv tundub vahel olema tabu-teema, mis on liiga pu\u0308ha,"}]