[{"text_idx": "#000001", "text": "Kirjutis, mis kedagi ikka vihastab"}, {"text_idx": "#000002", "text": "Arp Mu\u0308ller jagas Facebookis u\u0308hte 1933. aasta va\u0308ljavo\u0303tet Postimehest, mis pani muigama, et kui suurtes konstruktsioonides inimene ikka elab. Ja tapab maha ka teise inimese nende pa\u0308rast."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Florents on kuidagi u\u0308henduses ka Koidulaga. Kui wo\u0303tta nii, et inimene elab edasi oma ja\u0308reltulijais, siis on osa Koidulast siin tema tu\u0308tre Anna Michelsoni na\u0308ol. U\u0308hel o\u0303htupoolikul sa\u0308en sammud Koidula tu\u0308tre ku\u0308lastamiseks. \u201cTere,\u201d u\u0308tleme. Teretataw ei na\u0308i saawat aru sellest teretusest ning tuli teretada u\u0308mber saksa keeles. Anna Michelson teab siiski mo\u0303ne so\u0303na eesti keelt. Loeb u\u0308ks, kaks, kolm, neli, seitse, kuus... Weel ma\u0308letas ta so\u0303nu \u201cEesti Postimees\u201d ja Tartu. Need olid ko\u0303ik, mis talle tulid meelde. Meilt o\u0303ppis ta so\u0303na \u201celagu Eesti\u201d, sai kuulda uudisena, et tema wanaisa J. W. Jannsen on Eesti hu\u0308mni so\u0303nade autor, et ka\u0308esolewal suwel, juubelilaulupeo puhul tema wanaisa Eestis eriliselt meelde tuletatakse kui esimese u\u0308ldlaulupeo kesksemat kuju, et igas koolis ja korralikus eesti kodus on tema ema ja wanaisa pildid wo\u0303i kujud, et paljudele Koidula lauludele on loodud wiisid ja luuakse weelgi, et jne. \u201cEi, sellest ma pole midagi kuulnud.\u201d \u201cNatukene imelik ku\u0308ll,\u201d ta\u0308hendan, \u201ciga eesti koolilaps teab teie emast rohkem kui teie ise?\u201d \u201cJa, nii see on.\u201d \u201cAga huwitaw, millise rahwuse hulka kuuluwaks loete ennast?\u201d \u201cMina olen wenelane.\u201d Postimees 26.03.1933"}, {"text_idx": "#000005", "text": "Anna Michelsoni elulugu on to\u0303esti po\u0308o\u0308rdvo\u0303rdeline sellega, mida na\u0308is va\u0308a\u0308rtustavat tema ema, Lydia Koidula. Eestlus see igatahes polnud. Ema keerulise saatuse ning isa rahvusluse vastases vaimus kasvanud Michelson ku\u0308ll tuli peale Postimehega Itaalias kohtumist mo\u0303neks ajaks Eestisse elamagi, kuid \u201ceestlast\u201d Viinis su\u0308ndinud naisest sellegi poolest kunagi ei saanud. Ehkki surve siin elades avalikkuse poolt oli kindlasti tuntav."}, {"text_idx": "#000007", "text": "See a\u0308ratundmine vo\u0303ib kelleski viha po\u0303hjustada vo\u0303i haiget teha, ent tegelikult on see ju va\u0308ga kainestav ning ilmselgelt oma ihul a\u0308ra proovitud kogemus."}, {"text_idx": "#000009", "text": "Tegelikult vo\u0303iksime me ko\u0303ik alustada sellest, et oleme inimesed esmalt. Siis oleme eestlased vo\u0303i kes tahes. Naised, mehed, noored, vanad... Konstruktsioonid vo\u0303tavad meilt sageli inimlikkuse. Me ei proovi enam mo\u0303ista teist inimest, kui tema konstruktsioon on meile juba eos vo\u0303o\u0303ras."}, {"text_idx": "#000010", "text": "Vaadates Venemaal vo\u0303i La\u0308his-Idas toimuvat, siis teeb konstruktsioon meid isegi vaenulikuks. Me tunneme, et meie konstruktsiooni, olgu see usk vo\u0303i rahvus, ohustab \"keegi\". Kui inimeseks ja\u0308a\u0308des me vo\u0303ib-olla la\u0308hme fu\u0308u\u0308siliseks ainult siis, kui peame end kaitsma otsese ohu eest, siis konstruktsiooni kaitsmise nimel me (pean silmas inimkonda) la\u0308hme ja tapame teisi mitte otseselt enesekaitseks, vaid selle kujutletava konstruktsiooni kaitseks. See oht on peas, sest konstruktsioon on ju peas."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Kirjutan enda jaoks veel selgemalt. Kui muidu tapab loom saagi siis, kui ta on na\u0308ljane vo\u0303i kui teda ru\u0308nnatakse (ehk tema eksistents on selgelt fu\u0308u\u0308silises ohus). Siis konstruktsioon paneb tapma lihtsalt seepa\u0308rast, et kellegi teise konstruktsioon on vastumeelt vo\u0303i hirmutav. (Ma pa\u0308ris selle so\u0303nastusega rahule ei ja\u0308a\u0308nud, kui paremini tuleb, muudan.) Ja kui keegi ru\u0308ndab kedagi oma konstruktsiooni pa\u0308rast, tekibki so\u0303da, sest teine ru\u0308ndab vastu, kuna tema eksistents on ohus."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Ma usun, et konstruktsioonid teevad meile ko\u0303igile rohkem kahju, kuigi eks kasu on ka. Saab erinevatelt jumalatelt abi paluda ja oma saatust po\u0303hjendada. Saab karja moodustada. Saab end ha\u0308sti tunda. Kultuuri imetleda."}, {"text_idx": "#000013", "text": "Ma arvan ka, et seni kuni inimkond elab nii erinevatel tingimustel, pole vo\u0303imalik ka konstruktsioonidest loobuda. Me isegi ei oskaks nendeta. Piirkonnad, kus Maslow pu\u0308ramiid hakkab ta\u0308ituma, muutuvad konstruktsioonid teiseja\u0308rgulisemaks, mulle tundub. Esile tuleb nende positiivsem mo\u0303ju. Ollakse maailmakodanik ning vo\u0303etakse ko\u0303ik hea ka oma rahvuskommetest ja kultuurist. Ent seni, kuni on olemas neid, kes oma konstruktsioonide nimel tapma hakkavad, on olemas eksistentsiaalne oht. Ja siis on ja\u0308llegi hea, kui on konstruktsioon, mis mobiliseerib vo\u0303itlema ja mitte laiali jooksma."}, {"text_idx": "#000014", "text": "Kui me enne planeeti o\u0303hku ei lennuta, saab vo\u0303ib-olla inimeseks olemisest ko\u0303ige olulisem konstruktsioon. Siis kaob a\u0308ra vajadus ru\u0308nnata teisi ilma selge eksistentsiaalse ohuta, lihtsalt konstruktsiooni ja konstrueeritud ohtude pa\u0308rast."}]