[{"text_idx": "#000004", "text": "Mul on alati olnud kehv ma\u0308lu. Nii ei ma\u0308leta ma oma po\u0303hikooliajast kuni 7. klassini va\u0308lja peaaegu mitte midagi peale pooltosina juhusliku stseeni. Ma\u0308letama hakkan sellest ajast, kui mu so\u0303ber, naabripoiss ja pinginaaber Meelis suri. U\u0308ks klassio\u0303de u\u0308tles hiljem, et ma hakkasin peale seda ra\u0308a\u0308kima. Miks, vo\u0303iks uurida mo\u0303ni psu\u0308hholoog, kirjutab Tiit Hennoste Vikerkaares."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Ba\u0308ndid olid. Kunagi oli olnud Loomaaed, mille nelja loomahu\u0308u\u0308dnimega tegijate hulka kuulusid ka Sokk Ju\u0308ri Vlassov ja Hobune (Obe) Mati Murumaa, kellest hiljem sai Soku ja Mihkel (Bubi/Pubi) Smeljanski kaaslane Kuldses Trios. Ba\u0308ndi ei olnud minu teadliku peolka\u0308imise ajal enam ammu, aga hu\u0308u\u0308dnimed elasid. Olid olnud ka Nord (kus oli liikmeks ka Bubi) ja Nemo, kus olulist rolli ma\u0308ngisid bassima\u0308ngija Ju\u0308ri Elken, kitarrist Toomas (Tom) Taul ning lauljad ja ka kohalikud hipid Enn Puistama (Puta) ja Kalju Metsama\u0308gi, kellest hiljem sai u\u0308ks diskoisasid ja kelle juures me kuulasime biitlite valget albumit."}, {"text_idx": "#000014", "text": "Ja muusika oli sellele vastav. Linna peod olid palju rajumad. Seal ka\u0308is higine rokkimine ta\u0308ie hooga. Ja ba\u0308nd tegi publikuga, mida tahtis. U\u0308kskord (oli see Sindis vo\u0303i rajooni kultuurimajas?) karjus keegi saali: \"Ja nu\u0308u\u0308d ko\u0303ik pikali!\" Ja nii ka sai. Rajud peod oli ka jaanipa\u0308evad, enamasti Audru pargis. Hommikupoole o\u0308o\u0308d oli linnatee palistatud tee a\u0308a\u0308res lesivate inimestega, mo\u0303ni sinna varisenud, mo\u0303ned paariti amelemas."}, {"text_idx": "#000015", "text": "Meie kooli ba\u0308ndiks oli minu pidude aja alguses Viking. Viking oli kuulus. Seda vedas Ju\u0308ri Valkonen, seal ma\u0308ngisid tema noorem vend Andres, Peeter Va\u0308ljak, Mart Helme, Einar Keskpaik. Ju\u0308ri Valkonen ja Helme olid vanemad, aga teised minust kaks aastat ees, Va\u0308ljaku Pets ja Einar ka\u0308isid mu ta\u0308dipojaga u\u0308hes klassis. Ta\u0308dipoeg ise oli ra\u0308nk biitfa\u0308nn. Ma ei ra\u0308a\u0308gigi pidevast Radio Luxembourgi ja muude selliste jaamade kuulamisest la\u0308bi ragina. See oli loomulik. Aga tema koostas ja tegi pidevalt u\u0308mber ja u\u0308mber ka\u0308sikirjalist umbes A4 formaadis raamatut, milles olid biitlite pildid, lauluso\u0303nad, faktid jms. Nende ka\u0308ttesaamine oli tol ajal suhteliselt ilmaime. Eriti pildid, mida mu\u0308u\u0308di ja vahetati. New Yorgis elanud onu saatis mulle mo\u0303ned numbrid National Geographicut. U\u0308hes numbris oli pilt koopast (kusagil Lo\u0303una-Euroopas?), kus oli u\u0308lipisikeselt na\u0308ha ka mingi ba\u0308nd. Me ta\u0308dipojaga leidsime, et see on kindlasti Beatles. Sest na\u0308ha mingit suvalist ba\u0308ndi ei ole midagi, aga omada pilti, mille peal on biitlid, see juba on. Arhitekt Mart Port ka\u0308is Inglismaal mingil konverentsil ja kirjutas sellest raamatu \"Arhitekti pilguga Inglismaal\" (1966). See sai kuulsaks, sest selles oli muuhulgas veidi so\u0303imu biitlite aadressil. Aga enneko\u0303ike PILT."}, {"text_idx": "#000016", "text": "Viking tegi ka oma lugusid. Va\u0308ljaku Petsil oli ko\u0303rge ja huvitav ha\u0308a\u0308l. Ning komme teha lauldes so\u0303rmede ja ka\u0308tega reie peal pisikesi z\u030ceste. Mingil o\u0308o\u0308l muuseas salvestasime mitu tema laulu kooli raadiostuudios. Mina olin raadios hingekirjas kui diktor ja toimetaja, tehnikuks oli Ju\u0308ri Sandre (Jobs, Dz\u030cops), meie majas samas trepikojas elanud naabripoiss (Jobsist sai hiljem Tallinnas helioperaator). Meil oli korralik tehnika, stuudiomakid ja suur helipult, saadud Pa\u0308rnu pa\u0308ris stuudiost, mida valitses Felix Leet. Kuidagi me igatahes saime na\u0308dalavahetusel o\u0308o\u0308seks koolimajja ja\u0308a\u0308da ja salvestada. Pets laulis kitarriga ja hommikul tuli mu klassivend Jaak Anton, kes oli o\u0303ppinud viiulit, ja ma\u0308ngis peale ka viiulipartiid. Selle salvestuse lo\u0303pp oli midagi ebameeldivat, sest me panime ko\u0303larid koridori ja lasime lugusid ta\u0308ie jo\u0303uga. Ilmselt kuulis keegi, kes ei pidanud kuulma. Ja neid lugusid ei ole enam kusagil. Andres Oja raamatust \"Tsepeliini triumf\" (lk 73) leidsin mo\u0303ned Petsi tollaste lugude nimed. Nende hulgas \"Sa\u0308delev tu\u0308druk\", kus Jaak ma\u0308ngib viiulit. Ku\u0308llap pidi see siis olema u\u0308ks neist."}, {"text_idx": "#000018", "text": "Mida nad ma\u0308ngisid, ja\u0308a\u0308b ha\u0308mara peitu (Creedence'i ja Procoli lood nagu olnuks?). Meeles on hoopis mu. Mingitel hetkedel ka\u0308isin ka nende proovides. Mida ma seal tegin, pole selge. Ku\u0308llap niisama. Aga meeles on see, kui pehme ja mo\u0303nus oli Musima kitarri kael. Ja mingi koolipeo ja\u0308rel la\u0308ksime Borkaga viimastena minema. Astusime kooli va\u0308ravast va\u0308lja, ja\u0308ime seisma ja panime suitsud ette. Keegi tuli pimeduses ja ma u\u0308tlesin o\u0303petajatele vihjates, et hea, tikuvalgel on na\u0308od ha\u0308sti na\u0308ha. See keegi teretas. Oligi meie kooli o\u0303petaja. Selle ja\u0308rel ko\u0303ndisime va\u0308ga kaua mo\u0308o\u0308da valli (mina elasin Akadeemia ta\u0308naval, Borka valli otsa juures olevas majas) ja arutasime, mida teha. Lo\u0303puks otsustasime ja\u0308a\u0308da lootma. Suitsetamine koolis oli tol ajal patt, mis vo\u0303is ta\u0308hendada koolist va\u0308ljaviskamist."}, {"text_idx": "#000019", "text": "2. keskkoolis oli kummaliselt po\u0303imunud vabadus ja kord. Suurt osa koolielust vedas nn omavalitsus ehk o\u0303pilased ise. Ja see oli to\u0303esti oma valitsus. Aga pikad juuksed olid keelatud. (Mulle ei andnud klassijuhataja 9. klassi lo\u0303pus tunnistust ka\u0308tte, no\u0303udes, et ma enne juuksed maha ajaks. Ma ei ajanud.) U\u0308likond ja lips olid iga pa\u0308ev kohutuslikud, direktor Armas Kuldsepp kontrollis uksel. Poisid pidid talle muuseas kummardama ja tu\u0308drukud reveranssi tegema. Reveranssi o\u0303petati kehalise kasvatuse tunnis. Mulle ja\u0308i igaveseks vastikus nende kehakatete vastu. Aga reveransiga ehk tuleks toime."}, {"text_idx": "#000021", "text": "Aga olulisim oli ba\u0308nd nimega Con Amore. See rockba\u0308ndi kohta va\u0308ga imelik nimi pa\u0308rines minu ma\u0308lu pidi kultuurimaja to\u0308o\u0308tajalt (metoodikult? juhatajalt?). Ise u\u0308tlesime Konna Mure."}, {"text_idx": "#000022", "text": "Selle ba\u0308ndi eellugu oli ilmselt nimetus koosluses, kus ka mina ru\u0308tmikitarriga kaasa tegin. Teised kaks olid bassima\u0308ngija-laulja Hillar Sutt ja Murdikas trummidel. Eks me harjutasime mingeid lihtsaid lugusid, mille seas olid kindlasti ka mingid rahvalikud viisid. Igatahes u\u0308levaatusele, kust ko\u0303ik pidid ma\u0308nguloa saamiseks la\u0308bi ka\u0308ima, kutsusime appi Aarma Ju\u0308ri, kes oli o\u0303ppinud klaverit ja ma\u0308ngis kergesti a\u0308ra suvalise loo. Ja muuhulgas ma\u0308ngisime seal \"Mets mu\u0308hiseb...\". Suur osa tollastest rockmuusikutest olid iseo\u0303ppinud. Aga samuti suur osa oli ikka mingil ma\u0308a\u0308ral haritud. Linnas oli lastemuusikakool ja vana va\u0308ikekodanliku kombe ja\u0308rgi pandi lapsed muusikat o\u0303ppima. Nii et paljud mulle tuttavatest muusikutest olid o\u0303ppinud klaverit vo\u0303i viiulit."}, {"text_idx": "#000023", "text": "Meie ba\u0308ndihakatise ainus pidu, mida ma ma\u0308letan (a\u0308kki oligi ainus?), oli va\u0308ljaso\u0303it kuhugi \"rajooni\". Panime tehnika u\u0308les, aga kohale ei tulnud mitte u\u0308htegi hinge. Kuni saabus keegi neiu kusagilt la\u0308hedal asuvast teisest kultuurimajast asja uurima. Seal oli pidu vist maki saatel. Igatahes lo\u0303ppes asi sellega, et meid toimetati sinna teise kohta ja ma\u0308ng la\u0308ks ka\u0308ima. Kuni Suti bass u\u0308les u\u0308tles. Selle ja\u0308rel tegi ta kidraga soolokontserdi. Lo\u0303puks viis see kutsuja meid enda juurde o\u0308o\u0308bima ja hommikul tagasi so\u0303ites (mingis autokongis?), ma\u0308letan, o\u0303petas Sutt mulle \"Norwegian Woodi\" kitarripartiid, miskipa\u0308rast alt u\u0308les lo\u0308o\u0308giga."}, {"text_idx": "#000024", "text": "Sutt oli tasemel juba tollal. Mina sain kiiresti aru, et kesine muusikaline kuulmine teeb mu ma\u0308ngimise piinaks nii teistele kui ka mulle endale, ja taandusin taustarollidesse. Millalgi sai siis alguse Con Amore. Selles olid po\u0303hilised lauljad bassima\u0308ngija Sutt ja viiulit ma\u0308nginud Vello Toomemets (Toomekas). Ru\u0308tmi ma\u0308ngis Kalju Ammer (kellega miskipa\u0308rast seostub mingi lauluke konnast, mida ta armastas ma\u0308ngida ja laulda). Trumme ma\u0308ngis Urmas Rondo (Rondokas) ja klahvpille No\u0303mmiku Mann, kelle eesnimi on ma\u0308lust ta\u0308iesti pu\u0308hitud (a\u0308kki oli Einar?). Hu\u0308u\u0308dnimest hoolimata oli Mann meessoost ja temaga oli suuri probleeme, sest kui teised olid n-o\u0308 vo\u0303tjad, siis tema oli so\u0303na otseses mo\u0303ttes alkohoolik. U\u0308kskord otsisime teda enne ma\u0308ngu taga ja leidsime kusagilt pildituna. Aga kui ta organi taha to\u0303steti, siis ma\u0308ngis a\u0308ra. Helimeheks oli Jobs."}, {"text_idx": "#000025", "text": "Ba\u0308ndi keskmeks oli Sutt, aga vaieldamatu naistelemmik oli Toomekas. Tu\u0308drukud keelitasid teda otseso\u0303nu oma voodisse ja vanad naised heldisid. Kord sattusime kambaga hulkudes kellegi juurde jooma ja vihase ema rahustamiseks piisas sellest, et Toomekas vo\u0303ttis viiuli ja ma\u0308ngis \"midagi ilusat\"."}, {"text_idx": "#000027", "text": "Kultuurimaja oli u\u0308lipopp pidude koht. Saal oli pilgeni ta\u0308is, publik trampis ja lo\u0303ugas. Aga Con Amore peod polnud va\u0308hemalt mitte alati lihtsalt ma\u0308ngud, vaid ka etendused. Mo\u0303nikord sai vahele luuletusi loetud. Tihti ma\u0308ngisime valgusega, kultuurimajas olid prosed ja reostaadid, mida ma to\u0303mbasin. Ko\u0303ige vo\u0303imsam oli mu meelest lillepidu. Selleks sai hangitud (otse o\u0308eldes varastatud) o\u0308o\u0308sel Vana-Pa\u0308rnu poolelt aedadest tohutu hulk lilli. Lilled olid laval ja vannidega lava ees, lilledega olid kaetud mikrofonide jalad. Lilli loopisime rahva sekka."}, {"text_idx": "#000032", "text": "Otseu\u0308lekanne tulemas: avalik debatt Eesti akadeemilise muusikahariduse va\u0308ljakutsetest"}, {"text_idx": "#000035", "text": "Laura Kalle: teater ei peaks ainult paitama"}, {"text_idx": "#000046", "text": "Anthony Horowitz: ma usun kirjutamise ja kirjanduse jo\u0303udu"}, {"text_idx": "#000048", "text": "Stsenaristide u\u0308hendus jo\u0303udis Hollywoodis suurte stuudiotega kokkuleppele"}, {"text_idx": "#000053", "text": "\"Sevilla habemeajaja\" tuuakse lavale eesti keeles"}]