[{"text_idx": "#000004", "text": "Viinistu kunstmuuseumi Tu\u0308nnigalerii on veel kuu aega Aili Vindi pa\u0308ralt. Tema tagasivaatav ekspositsioon ei ole tavapa\u0308rane maali- ega graafikana\u0308itus: koos kuraator Andra Orni ja tema tiimiga on suudetud luua kohaspetsiifiline, aga ka ajakohane tervik, installatsioon. Ko\u0303ik 68 teost on kunstniku enda omad."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Aili Vint tuli kunsti 1960ndate keskel uuendusliku kunstiru\u0308hmituse ANK liikmena ja on siiani pildil olnud, olgu siis meremaalide vo\u0303i meelelise graafikaga, aga ka loovate koolitustega. Aili Vindil on eriline oskus piiridest va\u0308lja mo\u0303elda. Ka Viinistul ei piirdunud ta tavapa\u0308rase na\u0308ituseavamisega, vaid korraldas u\u0308hisaktsiooni \u201eHullutades noorust\u201c. Enamgi veel, kuraatori so\u0303nul tekkis kunstnikul hulganisti ideid, kuidas kujundada Viinistu veel loovamaks ja o\u0303dusamaks: \u201eAili fenomen ongi suurt pilti na\u0308ha ja teised kaasa haarata.\u201c"}, {"text_idx": "#000007", "text": "Oo jaa! Eelmisest korrast ma\u0308letan, et muuseumis oli veel kalalo\u0303hna. Seal oli kohtutavalt palju pilte, tundus, et ko\u0303ik Jaan Manitski kogu tuhat to\u0308o\u0308d olid va\u0308ljas. Nu\u0308u\u0308d, oma na\u0308ituse avamisel ja\u0308i pilk peatuma Jaan Manitski jalgadel ja ma kujutasin ette, kuidas teda kaheaastase poisikesena, kui laeva peale kiirustati, ka\u0308tt pidi mere a\u0308a\u0308rde veeti ning na\u0308gin, kuidas a\u0308kki kerkisid tema tillukesed jalad o\u0303hku, ja nii oligi ta oma su\u0308nniku\u0308last la\u0308inud. Ometi, needsamad jalad ma\u0308letavad siiamaani oma kodu."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Kuidas sa ta tagasitulemist ette kujutasid?"}, {"text_idx": "#000012", "text": "Kord, kui valgusskulptuure tegin, hakkas mu hing igatsema mere ja\u0308rele. Tabasin end paberist meremaketti voolimas. Vo\u0303tsin suure tammepuust pildiraami (110 x 190,5 cm) ja voltisin sinna oma suure mere. Justkui kogemata ilmus volditud paberist valge meri (\u201eSkulptuur merest\u201c, 1997). Na\u0308itusel riputati see meri keset saali, et saaks mo\u0303lemalt poolt vaadelda: u\u0308hel pool oli taevas hele, teisel tume. U\u0308hel pool u\u0308ks meeleolu, teisel pool ko\u0303ik negatiivis. Na\u0308ituse avamisel kuulsin kahte vanaha\u0308rrat vestlemas: \u201eMida see Aili Vint ja\u0308lle on teinud?\u201c \u2013 \u201eAili Vint vo\u0303ib seda endale lubada, ta oskab merd maalida,\u201c vastas minu professor Paul Luhthein, kes meid alati kaitses."}, {"text_idx": "#000013", "text": "Meeleline graafika oli nagu protest. Oli veel Vene aeg ja va\u0308hesed said va\u0308lismaal ka\u0308ia. Kui vabamaks la\u0308ks, andsid so\u0303brad ikka ka\u0308su kaasa, et toodaks kunstiraamatuid. Keegi oli Playboy ajakirju kaasa toonud. Mind ja\u0308ttis Playboy ku\u0308lmaks, mul hakkas meestest kahju, sest seal oli vaid to\u0308o\u0308 tegemine. Mo\u0303tlesin, et seksuaalsust vo\u0303iks na\u0308idata ma\u0308rksa peenemalt, midagi mu\u0308stilist peaks sa\u0308ilima."}, {"text_idx": "#000016", "text": "Oled na\u0308idanud publikule, kuidas valgus killustub va\u0308rvideks o\u0303hus ja vees. Kus sa veel va\u0308rviku\u0308llust na\u0308ed?"}, {"text_idx": "#000017", "text": "Mis on va\u0308rv? Kas oled no\u0303us so\u0303nadesse panema seda, mida oled oma kunstis nii edukalt publikule na\u0308idanud?"}, {"text_idx": "#000018", "text": "Mina ei hakka seda so\u0303nadesse panema, sest ei taha teha va\u0308rvile haiget. Va\u0308rv on va\u0308gev asi, ko\u0303ik na\u0308evad seda. U\u0308hel koolitusel andsin u\u0308lesande: mo\u0303isapargis tuli lugeda u\u0308les ko\u0303ik rohelise va\u0308rvi toonid, mida seal vo\u0303is na\u0308ha. U\u0308ks mees sai 26 tooni. Oli osanud na\u0308ha maja va\u0308rvi \u2013 veidi luitunud ja uimast hallikasrohelist. Jaapanlastel on u\u0308hel va\u0308rvil u\u0308le kolmesaja tooni. Seda teavad juba sealsed koolilapsedki."}, {"text_idx": "#000019", "text": "U\u0308hisaktsioon \u201eTagasi noorusesse\u201c, kus kunstnik kutsus ligi kakssada ku\u0308lalist merele tere u\u0308tlema, oli igati asjakohane sissejuhatus na\u0308itusele. Alessandro Baricco romaani \u201eOokean meri\u201c katkend na\u0308itleja Guido Kanguri ettekandes aitas luua o\u0303ige meeleolu."}, {"text_idx": "#000020", "text": "Oled mitmel puhul meenutanud, et su esimene kokkupuude meremaaliga oli lapsepo\u0303lves, kui su voodi kohal rippus Aivazovski maali reproduktsioon \u2013 kuidas kujutlesid ennast lainetel so\u0303itmas jne. Kas jo\u0303udsid mere maalimise juurde kunsti, teiste kunstnike merekujutiste vo\u0303i pa\u0308ris mere kaudu?"}, {"text_idx": "#000021", "text": "Kasvasin u\u0308les Rakveres, tollal tolmuses va\u0308ikelinnas. Olin juba pa\u0308ris suur tu\u0308druk, kui meie pere la\u0308ks mere a\u0308a\u0308rde suvitama. See oli Vo\u0303sul. Ma\u0308letan, et vaatasin merd, mis oli nii suur-suur ja taevas nii ko\u0303rge. Meri paistis la\u0308bi. Vaatasin oma jalgu ja siis mo\u0303tlesin esimest korda selle peale, et minust saab kunstnik. Aga mo\u0303tlesin ka, et u\u0308kski kunstnik ei oska niiviisi merd maalida, nagu mina seda na\u0308en. Siis otsustasin, et hakkan merd maalima. Samal o\u0303htul na\u0308gin veel pa\u0308ikeseloojangut ja va\u0308rvide muutumist. See oli ha\u0308mmastav ja otsus seda maalida sai veelgi kinnitust. Kelkisin teiste laste ees, et kui minust saab kunstnik, siis maalin sellise mere, et te ko\u0303ik ainult higistate, kui seda vaatate. Nii punase ja sooja mere."}, {"text_idx": "#000022", "text": "Mo\u0303ned aastad hiljem olin suvel Ka\u0308smus lastelaagris. Iga pa\u0308ev pidi kaks last merevalves olema, et keegi omapead ujuma ei la\u0308heks. Ko\u0303ik lapsed tahtsid so\u0308o\u0308klas abiks olla, mina aga vahetasin oma so\u0308o\u0308klakorrad mere valvamise vastu. Silitasin kivide rohelisi juukseid, mis vees ho\u0303ljusid, isegi adruga leppisin a\u0308ra. Imelik, et selle ma\u0308lestuse maalisin oma mereks alles 1991. aastal. Vahel on tunne, et just Ka\u0308smust ma alguse saingi. Ma ise olen Ka\u0308smu meri."}, {"text_idx": "#000024", "text": "Lo\u0303bus mo\u0303elda, et Ka\u0308smu plika tuli Viinistu poisile ku\u0308lla. Ka\u0308smu on vaiksem, malbem paik, Viinistul on avarust, siinne meri on rohkem krutskeid ta\u0308is. Mo\u0303lemat peab olema, siis on ta\u0308iuslik. Kuigi ta\u0308iuslikkus ei ole alati hea asi. Kui inimene on ta\u0308iuslik, siis on ta igav. Ta\u0308htis on uudishimu \u2013 ko\u0303ike na\u0308ha, ise kogeda ja katsetada. Uudishimu ei tohi kaduda."}, {"text_idx": "#000027", "text": "Olen koolitustel tippjuhtide ka\u0308est ku\u0308sinud, mida nad tunnevad, sest hakkame tundeid avastama. Nemad vastavad, et mo\u0303tlevad, et nad tunnevad ... Siis annan neile ka\u0308tte va\u0308rvid ja julgustan neid maalima. Mo\u0303ni aeg hiljem on nad ta\u0308itsa kunstnikud: analu\u0308u\u0308sivad ka teiste pilte, et siin peaks olema veel sinist ja seal punast. Na\u0308gijaks vo\u0303ib saada nelja minutiga. Olime jahiga merel, pa\u0308ikeseto\u0303usu ajal oli udu, mina vaatan vett ja muudkui pildistan. U\u0308ks mees ku\u0308sis minult, mida ma pildistan \u2013 on ju udu. Selgitasin talle, et vo\u0303ib tunduda igav, sest ko\u0303ik va\u0308rvid on u\u0308hesuguse hele\u00adtumedusega, aga seal on kollane, sinine, roheline ... Korraga hakkasid teisedki jahil viibijad va\u0308rve na\u0308gema. Seda oli nii mo\u0303nus tajuda."}, {"text_idx": "#000028", "text": "Ra\u0308a\u0308kisid, et otsid meres o\u0303iget hetke, aga kui maalima hakkad, siis vo\u0303tab maal vo\u0303imust. Kuidas tunned a\u0308ra, et just see on o\u0303ige hetk?"}, {"text_idx": "#000029", "text": "Ma ka\u0308itun nagu jahimees, kes otsib saaki \u2013 mina otsin mere o\u0303iget tuju. Keskpa\u0308eval on sageli igav, varahommikul ja isea\u0308ranis pa\u0308ikeseloojangu ajal on va\u0308gev va\u0308rvide ma\u0308ng. Aga a\u0308ratundmine vo\u0303ib tulla ka keskpa\u0308eval. Ka\u0308in ja ka\u0308in, mitte midagi ei juhtu ja siis tuleb valge pilv, heidab peegelduse mere peale ning midagi hakkab toimuma. Siis ma vaatan ja vaatan, kuidas ko\u0303ik tehtud on, ning siis unustan selle a\u0308ra ja la\u0308hen ja\u0308rgmist hetke jahtima. Su\u0308gisel, kui meri enam ei kutsu, la\u0308hen ateljeesse ja hakkan merd enda juurde kutsuma."}, {"text_idx": "#000032", "text": "Kui olen kokku ahnitsenud hulganisti hetki, ei teagi enam, millest alustada. Ootan, et keegi tuleks ja segaks \u2013 siis kangastub silme ette o\u0303ige meri. See on see, mis on minust la\u0308bi ka\u0308inud ja mida ma usaldan, sest tean, et sellest tuleb pilt."}, {"text_idx": "#000033", "text": "Kas maali seisukohalt on vahet, kas tegemist on La\u0308a\u0308ne-, Vahe- vo\u0303i Kariibi merega? Kuivo\u0303rd so\u0303ltub sinust la\u0308bi ka\u0308inud kujutluspilt algto\u0303ukest?"}, {"text_idx": "#000034", "text": "Kui maalin Vahemere pilti, siis olen ka ise tagasi Vahemere a\u0308a\u0308res ja saan ise Vahemereks. Na\u0308iteks Kamts\u030catkal oli must rannaliiv ja ma na\u0308gin laineid nagu musti hobuseid, nad kappasid, sa\u0308lgud lehvimas tumeda ranna poole. Kui meri vulkaanilise rannaliiva u\u0308le ujutas, oli see to\u0308katmust. Sellest on nu\u0308u\u0308d saanud maal ja rohkem ma sealt kandist ei maalikski. Oma kodumerd tahan alati maalida. Viinistu na\u0308itusel on mul u\u0308ks la\u0308bipaistev roheline meri, selle maalisin Kariibi mere meeleoludega. Seal oli nii palav, et vesi oli sama soe kui o\u0303hk. Mul hakkas seal nii igav, et la\u0308ksin kaelast saadik vette ja vaatasin ha\u0308sti madalalt mere pinda. Siis avastasin mullid, neid ma siis uurisin ja uurisin. See oli elamus. Must meri on ja\u0308lle saladuslikult tasane. Ja\u0308rsku hakkab aga kerkima, kuigi midagi veel ei toimu. Siis aga jookseb randa u\u0308ks vo\u0303imas laine, piraki vastu kaljut. Minu maali laine on ku\u0308mne laine pealt kokku vaadatud."}, {"text_idx": "#000035", "text": "Mulle on ta\u0308naval vo\u0303o\u0303rad inimesed juurde astunud ja o\u0308elnud, et na\u0308gid ta\u0308na minu merd. Nad on hakanud na\u0308gema minu pilgu la\u0308bi."}, {"text_idx": "#000036", "text": "Kas mo\u0303ni kunstnik-marinist vo\u0303i meremaal on sind ka mo\u0303jutanud?"}, {"text_idx": "#000037", "text": "Kadestasin William Turnerit, kuni sain teada, et need pildid, mida ta nii vabalt oli lo\u0303uendile visanud, olid tehtud purjuspa\u0308i. Turneri igas pildis, u\u0308ksko\u0303ik kui sa\u0308rav ja hele see ka pole, on pikantne tume ta\u0308pp. See annab valgusejo\u0303u. Tellimuse peale tehtud Turneri maalid mulle va\u0308ga ei meeldi."}, {"text_idx": "#000040", "text": "Orn: Mitu meremaali oled u\u0308ldse maalinud?"}, {"text_idx": "#000041", "text": "Piinlik ku\u0308ll ... Kui Aivazovski maalis 6000 meremaali, siis mina vo\u0303ibolla 60."}, {"text_idx": "#000042", "text": "Kui kaua sa u\u0308ht teost maalid?"}, {"text_idx": "#000043", "text": "Ko\u0303igepealt tuleb maalida merepo\u0303hi selle kivikeste ja mere jalaja\u0308lgedega. Kui on pa\u0308ike, siis tuleb panna paika ka langevad varjud, ning siis lasen vee peale. Seeja\u0308rel tuleb lasta merepo\u0303hjal kuivada, see vo\u0303tab aega. Alles siis, kui taevapeegeldus on maalitud, ilmub la\u0308bipaistvus."}, {"text_idx": "#000047", "text": "Kord oli nii, et to\u0308o\u0308tasin u\u0308he maaliga, olin jo\u0303udnud just silmapiirini, tuuseldasin seal pintsliga, kui oli uksekell. Ei saanud a\u0308ra tulla, aga uksekell ei andnud ja\u0308rele. Ukse taga oli Ott Arder, kes oli juhtunud mo\u0308o\u0308da minema ja arvas, et mul on igav ja et tuleb juttu ajama. Ei saanudki sel pa\u0308eval enam maalida. Hommikul va\u0308rske peaga mo\u0303tlesin, et ehk jo\u0303uab a\u0308ra lo\u0303petada. Vaatasin siis pilti eemalt ja sain aru, et on valmis, ei ole vaja enam midagi lisada."}, {"text_idx": "#000052", "text": "Eks praegune na\u0308itus ole ikka ko\u0303ige ta\u0308htsam, aga kas varasemast ajast on mo\u0303ni na\u0308itus eriliselt meelde ja\u0308a\u0308nud?"}, {"text_idx": "#000054", "text": "Kunst on teraapiline, kui on nagu loomisro\u0303o\u0303mu ta\u0308is laps. Tahab u\u0308llatada, et teda kuulda vo\u0303etaks. Fantaasiarikas laps no\u0303uab ta\u0308helepanu, liialdab, ajab vahekorrad sassi. Avastab uut ja laseb sel kergelt minna. Mul on vahel tunne, et kunstist on saanud tu\u0308u\u0308tu ta\u0308iskasvanu."}, {"text_idx": "#000056", "text": "Elu, isea\u0308ranis kui mo\u0303elda looduse peale. Aga u\u0308kskord oli teisiti. Tahan kohe kelkida. See oli aasta enne olu\u0308mpiaregatti. Mind vo\u0303eti merele kaasa, sain pihta kahele mere tujule, aga kolmandat ka\u0308tte ei saanud. Mo\u0303tlesin, et mis seal ikka, maalin oma lemmikmere seisundi \u2013 tuulevaikse ja tasase veepinnaga, taevas aga rasked ja tumedad pilved. Tulid purjetajad ku\u0308lla ja naersid, et nii ku\u0308ll olla ei saa. Vastasin, et kui maali valmis saan, siis on. Aasta hiljem, olu\u0308mpiaregati ajal, maalisime Toomasega ateljees, kui ja\u0308rsku kuulen, et reporter u\u0308tleb, et sellist mere seisundit pole enne na\u0308htud, ja kirjeldab minu pilti. Ma olen ikka mere pealt maha maalinud, aga nu\u0308u\u0308d tegi seda meri."}]