[{"text_idx": "#000000", "text": "Avalik ruum ha\u0308a\u0308buvates Eesti va\u0308ikelinnades"}, {"text_idx": "#000001", "text": "Eestis ja ka mujal Euroopas seisavad va\u0308iksemad omavalitsused linnaruumi kujundamisel raskuste ees, mis on tingitud demograafilisest ka\u0308ngumisest ja teisenenud ootustest u\u0308hisele ruumile."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Eesti sajandaks su\u0308nnipa\u0308evaks algatatud programm \u201eHea avalik ruum\u201d tegeleb Eesti kahanevate linnade keskva\u0308ljakute kordategemisega. Ta\u0308nu sellele on praeguseks valminud To\u0303rva, Po\u0303lva, Valga, Vo\u0303ru ja Rapla keskva\u0308ljak ning ehituses vo\u0303i projekteerimises on neid veel ku\u0308mmekond. Kahanemist on lihtsam plaanida (pidades silmas na\u0308iteks hoonestustiheduse suunamist) kui arhitektuursete vahenditega projekteerida. Mida see viimane peaks u\u0308ldse ta\u0308hendama?"}, {"text_idx": "#000005", "text": "Juba valminud keskva\u0308ljakute lahenduste u\u0308le mo\u0303tiskledes tekivad ikka samad vanad ku\u0308simused: mis on o\u0303ieti va\u0308iksema linna avalik ruum, kes ja kuidas seda kasutavad ning tulevikus kasutada vo\u0303iksid? Ilmselt on need ku\u0308simused mo\u0303eldud siiski pigem kohalikule elanikule \u2013 neis linnades on elanikel to\u0303ena\u0308oliselt oma koduaed ja see paneb uurima, mis funktsioonid va\u0308iksema linna keskplatsil on ja kui sageli seda kasutatakse. Arvatavasti ei ole va\u0308ikelinna jalaka\u0308ijaga arvestaval linnaruumil a\u0308ride ja kohvikukultuuri ergutamisele tingimata sarnast mo\u0303ju, nagu on ta\u0308heldatud suurlinnades. Konkreetsete arhitektuurilahenduste ko\u0303rval on keskva\u0308ljakute programm ka regionaalpoliitika, katse tuvastada linnasu\u0308dant, hoida seda kasutuses ja o\u0308elda, et need kohad ei ole unustatud."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Arhitektidele on va\u0308ljakute projekteerimine osutunud ootamatult suureks probleemiks \u2013 tundub, et meil justkui puudub vastus sellele, mis peaks keskva\u0308ljak 21. sajandil u\u0308hes kahanevas Eesti linnas olema ja kas keskva\u0308ljak kui u\u0308lesandepu\u0308stitus kuulub ta\u0308napa\u0308eva vo\u0303i ro\u0303hutab juba algusest peale nende kohtade teatavat mahaja\u0308etust, s.t hu\u0308ljatust nu\u0308u\u0308disajast. Raplas ja Po\u0303lvas on va\u0308ljak ristku\u0308likukujuline sillutatud plats, mis ma\u0308ngib maapinnaga, pakub vaba aja tegevust ja mo\u0303o\u0303dukalt haljastust. Olulisim joon on aga lihtne ja jo\u0303uline, klassikalist linnava\u0308ljakut ja\u0308rele aimav vorm, mille praegu enamjaolt tu\u0308hjad a\u0308a\u0308red on plaanitud ta\u0308ita tulevikus ehitatavate majadega. Mo\u0303te tundub lihtne ja selge: koondame kahanevat linna ja ehitame kunagi tulevikus lisanduvad hooned va\u0308ljaku serva. Selle mo\u0303tte konkreetsem perspektiiv pole aga selge: mis hooned ja millal lisanduvad? Niiviisi kujuneb va\u0308lja u\u0308ks teine na\u0308gemisviis: puuduvate hoonetega va\u0308ljak hakkab kehastama ilmaja\u0308etust, juba luhtunud tulevikku \u2013 hooneid, mis puuduvad ja ja\u0308a\u0308vadki puuduma. Walter Benjamin on kirjeldanud, kuidas kujutlus o\u0303nnest rajaneb sellel, mis oleks vo\u0303inud tulla, lugematul arvul kujuteldavatel luhtunud vo\u0303imalikkustel, mitte sellel, mis on olemasoleva ja\u0308rjestikune ehitamine: \u201eJa\u0308rele mo\u0303eldes taipame, et o\u0303nnekujutlus, mida endas hellitame, kannab la\u0308binisti selle aja va\u0308rvingut, millesse meie endi olemasolu kulg meid juba kord on la\u0308kitanud. O\u0303nn, mis vo\u0303iks meis kadedust a\u0308ratada, ka\u0308tkeb vaid o\u0303hus, mida oleme hinganud, koos inimestega, kellega oleksime vo\u0303inud ra\u0308a\u0308kida, koos naistega, kes oleksid vo\u0303inud meile anduda.\u201d[1] Seega va\u0308ljakud, mis on ehitatud kahanemisega toimetulekuks, muutuvad koos puuduvate hoonetega benjaminlikuks oleks-vo\u0303inud-olla-nostalgiaks mitte kunagi saabuvast tulevikust."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Vo\u0303o\u0303ristavale efektile aitab kaasa seegi, et Eestis ei ole olnud tavaks, et ko\u0303igepealt ehitatakse valmis avaliku ruumi taristu. Aga kas asi on ainult ajastamises? Kui mo\u0303elda avalikust ruumist, on seda u\u0308mbritsevate hoonete fassaadidel, nende geomeetrial ja muidugi ehitiste funktsioonidel mo\u0303istagi erilisem ta\u0308htsus kui pelk inertne piir. Need na\u0308ited viivad planeerimise ajaka\u0308sitluse, o\u0303igupoolest selle puudumise juurde. Terviku vaatlemine on kahanemisega tegeledes loomulikult ha\u0308datarvilik, aga va\u0308hem viljakal juhul muutub planeerimine benjaminlikuks tulevikukujutluseks u\u0308hest ajaperspektiivist, milles muutuvad vajadused ja vo\u0303imalused ei leia endale kohta. Suuremas mastaabis planeerimise kunst peitub oskuses kavandada nii, et linnatervik oleks igal hetkel vo\u0303imalikult ajakohane. Selle unustamisel tekivad na\u0308gemused ja\u0308rk-ja\u0308rgult arendatavatest suurprojektidest, mis ja\u0308tavad petliku mulje, et kui ko\u0303ik osad valmivad, on ka linn lo\u0303puks lahendatud ja o\u0303nn saabunud!"}, {"text_idx": "#000009", "text": "Peagi va\u0308ljakuulutatav programmi \u201eHea avalik ruum\u201d kuuluv Tapa arhitektuurivo\u0303istlus ka\u0308sitleb aga hoopis raudteejaama u\u0308mbrust. See on tervitatav katse tegeleda keskva\u0308ljaku loomise vo\u0303i korrastamise asemel ruumiga, mis ja\u0308a\u0308b linlase igapa\u0308evateele. Regionaalpoliitilise mo\u0303o\u0303tme ko\u0303rval on programmil ka kogukondlik tasand. Kohalike elanike kaasamise kesisus ettevalmistusetapis on valminud va\u0308ljakute puhul ku\u0308ll juba kriitikat saanud, aga kogu avaliku ruumi korrastamise protsess alates arhitektuurikonkursi tingimuste seadmisest kuni kasutuskogemuseni on tekitanud siiski rohkem vo\u0303i va\u0308hem avalikku arutelu ning pannud mo\u0303tlema konkreetse va\u0308ikelinna va\u0308a\u0308rtuste, olemuse ja suundumuste u\u0308le. U\u0308hisruumi mo\u0303testamine ja ajakohastamine vo\u0303ib olla kogukonna kaasatuse puhul va\u0308ga tugev impulss kohalikele muutustele, kuivo\u0303rd see paneb arutlema jagatavate va\u0308a\u0308rtuste ja huvide u\u0308le. Jacques Rancie\u0300re on 2005. aasta Pariisi eeslinnade kriisist ra\u0308a\u0308kides kirjeldanud kunstiru\u0308hmitust Campement Urbain, kes piiras kunstiprojektina eeslinnas ala, mis mo\u0303testati u\u0308hiselt omaette olemiseks \u2013 nad na\u0308gid ka u\u0308ksioleku koha loomises u\u0308hiskondlikku otsust.[2]"}, {"text_idx": "#000010", "text": "Valga linn on viimase kolmeku\u0308mne aasta jooksul kaotanud kolmandiku elanikkonnast \u2013 tagaja\u0308rg on hulk tu\u0308hjalt seisvaid maju, kasutuseta on neljandik linna territooriumist.[3] Korteriomanikud on va\u0308heste asustatud korteritega hoonetes oma kinnisvara po\u0303himo\u0303tteliselt olematu va\u0308a\u0308rtuse to\u0303ttu justkui lo\u0303ksus. Valgas on kahaneva linna problemaatikaga tegelemisel rakendatud maailmas u\u0308sna tavapa\u0308rast meetodit: tu\u0308hjade va\u0308ikese potentsiaaliga hoonete lammutamine, arengu koondamine kesklinna ja elanike u\u0308mberasustamine. Ent programmi \u201eHea avalik ruum\u201d kaudu on Valgas korda tehtud muinsuskaitsealune kvartal, mis paistab silma Valgale omase rikkalikult mitmekesise arhitektuuriga. Kvartal on avatud justkui ko\u0303hu poolt \u2013 keskseks avalikuks ruumiks on saanud varasem kvartali sisemus, lammutatud on va\u0308hem va\u0308a\u0308rtuslikke hooneid, korrastatud on kuure, ning seda ko\u0303ike va\u0308ga hea keskkonnatunnetusega. Kui teiste linnade puhul on va\u0308ljakute loomisel takerdutud omajagu ja kohati lootusetult linna identiteedi esitamisse vo\u0303i loomisse, kasutades rahvamustreid, su\u0308mbolkujundeid vms, siis Valga \u201ekeskva\u0308ljaku\u201d puhul on ruum justkui eest leitud Valga, mis on avatud uuest (s.t hoovipoolsest) perspektiivist, arheoloogi pintsliga tundlikult va\u0308lja puhastatud, hoolikalt kohendatud ja ta\u0308iendatud ning va\u0308hem va\u0308a\u0308rtuslikud hooned eemaldatud \u2013 nii avati senina\u0308gematu, aga u\u0308dini valgalik, samal ajal ka nu\u0308u\u0308disaegne ruum. Valga na\u0308ide kinnitab, et kui linna terviku tasandil on olemas la\u0308bimo\u0303eldud strateegia ja linnaruumi iseloomu mo\u0303testamisega on su\u0308steemselt tegeletud, luuakse eeldused va\u0308ga tabavate ja mitmekihiliselt sisukate u\u0308ksiklahenduste loomiseks."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Maailma linnades, kus on kahanemise problemaatikaga teadlikult tegeletud, on see tavaliselt ka kontrolli alla saadud. Viimane ta\u0308hendab, et sotsiaal-majanduslik protsess ei kulge katastroofe kaasa toova kiirusega (mis ei va\u0308lista aga sugugi kahanemise ja\u0308tkumist). Ruumistrateegiatel on siin oluline osa nii kinnisvarahindade mo\u0303jutamisel kui ka u\u0308ldise atmosfa\u0308a\u0308ri kujundamisel. Eestis vo\u0303iks ku\u0308sida, kas kahanevate linnadega tegelemisel oleks ka suurema loomingulise jo\u0303uga viise kui seni rakendatud a\u0308a\u0308rmiselt kainemo\u0303istuslikud meetodid. Mark Grimitliht annab siinkohal otsa ka\u0308tte oma ha\u0308a\u0308bumise kureerimist ka\u0308sitlevas magistrito\u0308o\u0308s, milles ta pakub provokatiivselt va\u0308lja na\u0308iteks hu\u0308ljatud hoonete po\u0303letamise jaanitulena, Ida-Virumaal majadevaheliste alade u\u0308lekallamise poolkoksiga, suurte kortermajade perforeerimist ka\u0308sitlusena skulptuurist vo\u0303i eramajadeks uuristamisena ning tiheda haljastuse kui uue linna struktureeriva \u201eehituse\u201d kasutamise. Nendes tegudes sisalduv teadlik ja valu esilekutsuv loobumine sunnib mo\u0303tlema su\u0308gavamalt kahanemise perspektiivile ja valu pa\u0308ritolule."}, {"text_idx": "#000015", "text": "Eesti meedia on arendanud maaelu ka\u0308sitlemiseks va\u0308lja narratiivse vormi ja terminoloogia, kus tegevuspaigaks on ku\u0308laesine pood, tegelasteks eluheidikud ja kulissiks lagunenud majad. Selline kujutamisviis viitab kulunud mo\u0303ttemustritele ning peletab samas eemale uusi elanikke."}, {"text_idx": "#000016", "text": "Kunagi u\u0308ksnes linna vo\u0303i maaga seostunud omadused, nagu anonu\u0308u\u0308msus ja migratsioon ning talukaubad ja kogukondlikkus, on kohti vahetamas ning enam ei saa ra\u0308a\u0308kida linna ja maa mustvalgest vastandusest."}, {"text_idx": "#000017", "text": "Mis andmete po\u0303hjal ehitada tarka linna?"}, {"text_idx": "#000018", "text": "Eri riikide linnauurijaid u\u0308hendav agentuur SPIN Unit on keskendunud selliste ruumiandmete kogumisele ja analu\u0308u\u0308simisele, mis toetaksid mitmekesist inimna\u0308olist linnaplaneerimist."}]