[{"text_idx": "#000001", "text": "Maria Petersoni lavastus \u201eKuningas sureb\u201c on ko\u0303ige paremas mo\u0303ttes ionescolik: naljakas ja ohter, detailne ja u\u0308ldistav."}, {"text_idx": "#000003", "text": "Maria Petersoni lavastus tuli va\u0308ga o\u0303igel ajal ning ka\u0308sitleb va\u0308ga ta\u0308napa\u0308evast teemat. Selleks pole mitte surm, kuigi surma on meie u\u0308mber neil aastail tavalisest rohkem, vaid meie ko\u0303ikeho\u0303lmavus. Ionesco keskne teema na\u0308idendis \u201eKuningas sureb\u201c pole niivo\u0303rd suremine, vaid see, mis juhtub surma a\u0308a\u0308rel inimesega, kellel pole olnud ajamo\u0303istmist, tuksuvat, u\u0308hetasast tiksumist, mille suhtes inimese omaaeg saab olla maailmaaeg."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Ta\u0308napa\u0308eval pole keeruline olla mitmes paigas korraga, isegi mitmes ajas korraga. Videoko\u0303ne viib meid so\u0303bra juurde teise maailma otsa. Kerides Facebooki edasi ja tagasi, satume uuesti aastatetagustesse hetkedesse. Kas meil ongi enam arusaama minevikust, tulevikust \u2013 ja olevikust, olemisest nu\u0308u\u0308d ja siin? Ionesco na\u0308idendi raskuspunkt pole mitte kuningal, vaid inimesel: ei sure kuningas, vaid inimene, va\u0308ga ta\u0308napa\u0308evane inimene."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Kuningas ja igamees. Lembit Petersoni ma\u0308ngitud kuningas Be\u0301renger I on oma nime poolest tuttav juba Ionesco na\u0308idendist \u201eNinasarvik\u201c. O\u0303ieti on Ionesco kirjutanud neli na\u0308idendit, milles Be\u0301ranger vo\u0303i Be\u0301renger on tegelane: esimene neist on \u201eMo\u0303rvar kutsumusest\u201c (\u201eTueur sans gages\u201c, 1958), 1959. aastal ja\u0308rgneb \u201eNinasarvik\u201c (\u201eRhinoce\u0301ros\u201c), seeja\u0308rel 1962 \u201eKuningas sureb\u201c (\u201eLe roi se meurt\u201c) ning lo\u0303puks lu\u0308hina\u0308idend \u201eO\u0303husko\u0303ndija\u201c (\u201eLe Pie\u0301ton de l\u2019air\u201c, 1963)."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Na\u0308idendis \u201eMo\u0303rvar kutsumusest\u201c otsib Be\u0301renger va\u0308ikelinnas tegutsevat mo\u0303rvarit. Too osutub a\u0308barikuks mehikeseks, kes Be\u0301renger\u2019 ku\u0308simuste peale ainult itsitab. \u201eNinasarviku\u201c Be\u0301ranger istub kaheksa tundi pa\u0308evas laua taga, joob, aeleb u\u0308mber, ja kurdab, et ei suuda eluga kohaneda. Na\u0308idendi finaali\u00admonoloogis, kui linnaelanikud on muutunud ninasarvikuteks, ahastab Be\u0301ranger: \u201eHa\u0308da sellele, kes oma originaalsust sa\u0308ilitada pu\u0308u\u0308ab!\u201c Aga Be\u0301ranger ei anna alla, ta otsustab end kaitsta, olla \u201eviimane inimene\u201c ja ja\u0308a\u0308da selleks lo\u0303puni."}, {"text_idx": "#000007", "text": "Ionesco nelja na\u0308idendi Be\u0301renger\u2019de puhul ei tasu otsida mingisugust kronoloogiat vo\u0303i narratiivi, kuigi mo\u0303ttelise vo\u0303imaluse selleks kaks viimast na\u0308idendit annavad: \u201eKuningas ...\u201c Be\u0301renger sureb ja \u201eO\u0303husko\u0303ndijas\u201c avastab vo\u0303ime lennata, aga ei leia eest taevast vo\u0303i po\u0303rgut, vaid \u201elo\u0303putud kuristikud\u201c, tu\u0308hjuse \u2013 vo\u0303ib mo\u0303elda, et elu mo\u0303ttetuse.1 Viimane on neist neljast na\u0308idendist ka ko\u0303ige metafu\u0308u\u0308silisem.2 Be\u0301renger pole Ionesco kangelane, vaid tegelane, tu\u0308paaz\u030c, kes kordub na\u0308idendist na\u0308idendisse: veidi nagu Pierrot vo\u0303i Pantalone \u2013 ta esitab ku\u0308simusi inimolemuse ja meie va\u0308ljavaadete kohta muutuvas maailmas inimeseks ja\u0308a\u0308da. \u201eKuningas ...\u201c ka\u0308sitletakse selle ku\u0308simuse ko\u0303ige intiimsemat aspekti: kuidas ja\u0308a\u0308da inimeseks surmas?"}, {"text_idx": "#000008", "text": "Lembit Peterson ei ma\u0308ngi surevat kuningat, vaid surevat vana meest, inimest. Be\u0301renger on siin inimene nagu ko\u0303ik meie, kes elame ja keeldume suremast: Be\u0301renger pole \u201eNinasarviku\u201c peategelane, kellest u\u0308hta\u0308kki on saanud kuningas, vaid siin arendab Ionesco Be\u0301renger\u2019 igamehesuse3 totaalseks. Kuningas Be\u0301renger I on ka\u0308skinud oma alamaid, pilvi taevas ja tuult \u2013 ko\u0303ike, ta on olnud seaduseu\u0308lene ja ise seadus: \u201eRiik, see olen mina.\u201c Ta on ho\u0303lmanud ko\u0303ik oleva, aga see, kes on ko\u0303ik, on u\u0308mbritsetud eimiskist: kuningas Be\u0301renger ei saa olla \u201emillegi suhtes\u201c, temast ei so\u0303ltu midagi, nagu igamehestki."}, {"text_idx": "#000009", "text": "Kuningat vo\u0303ib Ionesco na\u0308idendis vaadelda kui igamehesuse kehastust: \u201eNemad (Das Man), mis pole midagi kindlat, ja mis me ko\u0303ik oleme, kirjutab ette igapa\u0308evasuse olemisviisi.\u201c4 See igapa\u0308evasus on Ionescol maailmakord, kuningriik, mis on nu\u0308u\u0308d, enne surma, hakanud so\u0303na otseses mo\u0303ttes lagunema. Nagu Liina Olmaru Marguerite seda kirjeldab: \u201eSelle asemel, et maapinda kindlustada, laseb ta hektareid ja hektareid maad neelduda po\u0303hjatutesse kuristikesse. [\u2014] Ta oleks vo\u0303inud kindlustada, istutada liiva okaspuid, tsementeerida ohualuseid maid. Aga ei. Nu\u0308u\u0308d on kuningriik ta\u0308is auke nagu hiiglaslik s\u030cveitsi juust.\u201c5"}, {"text_idx": "#000010", "text": "Olemine surma suunas. Kuningas on abiellunud teist korda noorema naisega, Mariega, keda ma\u0308ngib Sandra Uusberg. Marie on elav, kiire, eksalteeritud, emotsionaalne, ta hoiab kuningat elu ku\u0308ljes kinni, seejuures kui Liina Olmaru reserveeritud ja ku\u0308lm kuninganna Marguerite esindab surma: \u201eSa sured pooleteise tunni pa\u0308rast, sa sured etenduse lo\u0303pus.\u201c"}, {"text_idx": "#000011", "text": "Marie ja Marguerite moodustavad samamoodi ta\u0308iendava ja vastandava paari nagu Tarmo Songi arst/timukas ning Laura Petersoni hooldaja/teenijanna. Olmaru ja Uusberg peavad koos Lembit Petersoniga kandma lavastuse so\u0303nalist raskust, Laura Petersonil ja Tarmo Songil on va\u0308hem kaalu, nad ta\u0308iendavad. Aga ainuu\u0308ksi Tarmo Songi (ko\u0303ige paremas mo\u0303ttes) mingit metamorfilist kitse meenutava arstirolli pa\u0308rast tasub Theatrumi \u201eKuningat ...\u201c vaatama minna."}, {"text_idx": "#000012", "text": "U\u0308le ja\u0308a\u0308b hellebardiga valvur, kelle paariliseks (kui neid paare juba otsima hakata) vo\u0303iks pidada kuningat ennast \u2013 so\u0303dur on kuninga so\u0303nade ja tahte edastaja ning ta\u0308ideviija. Tal ei ole oma mo\u0303tteid ega soove, ta on kuninga positsioonilt vaadates see, mis rahvas olema peaks."}, {"text_idx": "#000014", "text": "Marguerite heidab Be\u0301renger\u2019le ette: sa ei ole teadlikult elanud surma suunas. \u201eInimesed teavad. Nad teevad, justkui nad ei teaks! Nad teavad ja nad unustavad. Tema, ta on kuningas. Tema, ta ei tohi unustada. Tema pilk peaks olema suunatud ette, peaks tundma etappe, teadma ta\u0308pselt oma teekonna pikkust, na\u0308gema sihtpunkti,\u201c u\u0308tleb Marguerite pa\u0308ris lavastuse alul.6 Ja veidi hiljem: \u201eSa olid surma mo\u0303istetud, sellele oleks pidanud mo\u0303tlema esimesest pa\u0308evast peale ja siis iga pa\u0308ev.\u201c"}, {"text_idx": "#000015", "text": "Martin Heideggeril on u\u0308ks maailmas olemise (Dasein) alusto\u0303desid \u201eolemine surma suunas\u201c (Sein zum Tode): surm lo\u0303petab ko\u0303ik. Ainult teadlikuna enese surmast, ajalikkusest, on vo\u0303imalik elada autentselt. Lihtsalt o\u0308eldes on kuningas elanud elu raisates, lootes elada igavesti: ku\u0308ll ja\u0308rgmise balli ja\u0308rel teen riigi korda. See on va\u0308ga tavaline igameheka\u0308itumine: \u201eta\u0308na so\u0308o\u0308n kommi, ku\u0308ll homme la\u0308hen trenni\u201c, \u201euuel aastal ja\u0308tan suitsetamise maha\u201c jne. Omamoodi paradoksaalne, et elu ise no\u0303iub meid end unustama: me vo\u0303tame asju ja inimesi enda u\u0308mber iseenesest mo\u0303istetavana, ei ma\u0308rka, et need on.7 Kuningas on unustanud ise-olemise ning muutunud pelgaks na\u0308itlejaks: ta on \u201emere player\u201c, kellele tema roll annab teksti ette. \u201eVaid na\u0308itlejad\u201c on nagu lusikad sahtlis, omal kohal, ta\u0308idavad rolli, aga ei mo\u0303testa oma olemist."}, {"text_idx": "#000016", "text": "Olemine ja aeg. Kuninga probleem sugeneb sellest, et aeg on talle kaotanud ta\u0308henduse. Ta ka\u0308sutab aegagi nagu so\u0303dureid vo\u0303i pilvi: \u201eaeg po\u0308o\u0308rdugu tagasi\u201c, millele Marie vastab: \u201eEt me oleks kaksku\u0308mmend aastat tagasi ... Et me oleksime eilses o\u0303htus. Aeg, po\u0308o\u0308rdu tagasi, ... aeg peatu.\u201c Marguerite nendib: \u201eAega ei ole enam. Aeg sulas tema ka\u0308es.\u201c Kuningas mo\u0303tleb nii, nagu inimene ikka, kui va\u0308ltimatu on ka\u0308tte jo\u0303udnud: \u201eKui mul oleks veel sajand ees, ehk leiaksin aega!\u201c"}, {"text_idx": "#000018", "text": "Ro\u0303o\u0303m ja ha\u0308mmastus on need olemise viisid, kui aeg tehnilises ta\u0308henduses (vulga\u0308rer Zeitbegriff) kaotab ta\u0308henduse, nostalgiagi laseb mo\u0308o\u0308dunud hetkes elada. Aga kuningas, kuigi ta riigiasjadega tegelemisest ra\u0308a\u0308gib, pole hoolinud ilmast enda u\u0308mber, pole ma\u0308rganud seda, ja nu\u0308u\u0308d on ta ilma ajast kui olemise struktuurist, ma\u0308lestustest, vo\u0303i ka kaastundest, sest riigi elanikud on lihtsalt a\u0308ra surnud. Ei aita ka Marie palve vo\u0303i meeldetuletus: \u201eOle olev, ole olev!\u201c8"}, {"text_idx": "#000019", "text": "Aga kuningal ei ole enam pidepunkti siinses maailmas, olevas, ta vastab: \u201eMa olen olev vaid minevikus.\u201c9 Kuningas Be\u0301renger\u2019le aeg ei kehti, ta on veendunud, et su\u0308ndis viie- ning abiellus kolme minuti eest, aga Marguerite tuletab meelde: sellest on 283 aastat. Seela\u0308bi pole kuningal olnud olevikke, mille suhtes \u201eaeg mo\u0308o\u0308das\u201c ja \u201etulev aeg\u201c vo\u0303iksid kehtida. Tal pole olnud sihtpunkti: \u201ekoguaeg olemasolevat\u201c,10 mille kohta vo\u0303iks u\u0308telda ka Dasein."}, {"text_idx": "#000020", "text": "\u201eOle olev\u201c on u\u0308ks na\u0308idendi vo\u0303tmerepliike ja kaob publiku naeru sisse. Seejuures, ja see ka\u0308ib vist ko\u0303igi Ionesco tekstide kohta, mis etenduse jooksul on naljakas, muutub hiljem ja\u0308rele mo\u0303eldes kriipivaks. Kas sina oled olev, vo\u0303i oled \u201eva\u0308eti na\u0308itleja, kes vangub-veikleb sel viivul, mis ta pa\u0308ralt, u\u0308le lava\u201c?11"}, {"text_idx": "#000021", "text": "Elu enne surma. Ku\u0308llalt tsitaatidest, ma\u0308rkustest ja paralleelidest! Marie tuletab kuningale meelde, et \u201esurm\u201c ja \u201eolemine\u201c on ainult so\u0303nad, mis me ise loome. Neid so\u0303nu ignoreerides ei vo\u0303i miski meisse puutuda. Aga just mo\u0303tlemata vo\u0303i mo\u0303testamata ko\u0303ne, loba, on see, mis meid irrutab pa\u0308riselt olemisest \u2013 lobisemine (Gerede) varjab a\u0308ra ainsa kindla asja siin elus, surma. Kaob teadlikkus surmast, kaob ka perspektiiv, liikumine millegi suhtes mingis suunas."}, {"text_idx": "#000022", "text": "Teatrivaatleja Pille-Riin Purje u\u0308tles esietenduse ja\u0308rel, et \u201eKuningas sureb\u201c on teraapiline lavastus. Milles selline teraapilisus seisneda vo\u0303iks? Ionesco na\u0308idendites kipub tegelasi lavale juurde tulema, \u201eKuningas...\u201c ja\u0308a\u0308b neid va\u0308hemaks, kuni lo\u0303puks ongi laval kahkjas-kollases valguses kuningas, u\u0308ksi oma troonil. Pragu, mis la\u0308bistab lossi, on laienenud kuristikuks: po\u0308o\u0308raks kuningas pea, ei vaataks ta enam la\u0308bi prao, vaid kuristikupo\u0303hjast u\u0308les. Horisontaal muutub vertikaaliks, u\u0308ldisest lobisemisest \u2013 tegelased on ra\u0308a\u0308kinud lakkamatult \u2013 saab vaikus."}, {"text_idx": "#000023", "text": "Maria Petersoni lavastus on ko\u0303ige paremas mo\u0303ttes ionescolik: naljakas ja ohter, detailne ja u\u0308ldistav. Erilise no\u0303tkusega on ta lavastanud aga finaali, mis viib meid olematuse a\u0308a\u0308rele. Sellest ei saa ra\u0308a\u0308kida, sellest vo\u0303ib vaid vaikida. Me oleme kuninga surma kaasa teinud, o\u0303ppinud kuninga na\u0308itel surema. Kuid pea! Me ei ole veel surnud! Me la\u0308heme koju oma tegemiste juurde ning sa\u0308ilib lootus, et oskame so\u0303nadetagi ma\u0308rgata hiilgavat koidikut meis enestes. Ma\u0308rgata \u2013 elada."}, {"text_idx": "#000033", "text": "You will no longer be able to:"}, {"text_idx": "#000034", "text": "Mention this member in posts"}, {"text_idx": "#000035", "text": "This action will also remove this member from your connections and send a report to the site admin.\nPlease allow a few minutes for this process to complete."}, {"text_idx": "#000036", "text": "ootab Sind oma teatrielamusi jagama."}]