[{"text_idx": "#000001", "text": "Progressi poolt reedetud kaluri kibe elluja\u0308a\u0308misu\u0308hiskond"}, {"text_idx": "#000003", "text": "Viimase ku\u0308mne aasta jooksul on hoiatused planeedi u\u0308lema\u0308a\u0308rase ekspluateerimise tagaja\u0308rjel terendavast ha\u0308vingust u\u0308ha enam peavooluteadvusse jo\u0303udnud. U\u0308helt poolt on sellele kaasa aidanud kvaliteetne keskkonnaajakirjandus, mis paljastab avalikkusele meie praeguse ressursitarbimise to\u0303ttu tekkiva saaste ja laga, teiselt poolt aga u\u0308ha enamate inimeste reaalne kokkupuude u\u0308mbritseva reostuse ning muul viisil aset leidva laastamisega."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Olgu selleks siis noor ema tehase naabrusest, kelle lapsed said perekonna suureks kohkumuseks kemikaalimu\u0308rgistuse, vo\u0303i va\u0308ikeasula elanik, kelle igituttavat parkmetsa a\u0308hvardab ootamatu lageraie. Ehkki vormilt erinevad, kajastavad need su\u0308ndmused sisult u\u0308he ja sama maailmakorra ko\u0303rvalna\u0308hte, kusjuures u\u0308ks nimetab seda \u201eprogressiks\u201c, teine \u201eenesetapuu\u0308hiskonnaks\u201c. Viimast va\u0308ljendit kasutas ka silmapaistev poleemiline mo\u0303tleja Pentti Linkola (1932\u20132020), kes figureerib Soome keskkonnafilosoofias a\u0308a\u0308rmusliku, mo\u0303nelt poolt koguni marurahvuslikuks ristitud kirjamehe ja \u201eo\u0308kosoofina\u201c."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Eesti lugejale sai Linkola la\u0308hemalt tuttavaks 1997. aastal to\u0303lgitud raamatuga \u201eJuhatus 1990-ndate mo\u0303tlemisse\u201c. Nu\u0308u\u0308d su\u0308veneb see tutvus veelgi 2021. aasta suvel ilmunud artiklikogumikuga \u201eTeisitimo\u0303tleja ma\u0308rkmed\u201c, mis koondab Soome Rousseauks hu\u0308u\u0308tud autori artikleid aastatest 1979 kuni 2004, ja mo\u0303ni kuu hiljem ilmunud \u201eElluja\u0308a\u0308mise ku\u0308simusega\u201c. Viimase kaante vahel leidub 1986. aastal kirjutatud \u201eRohelise liikumise sihtprogramm\u201c, mida uuele to\u0303lkekogumikule eesso\u0303na kirjutanud publitsist ja lektor Kaupo Vipp nimetab \u201eesimeseks terviklikult la\u0308bi mo\u0303eldud sa\u0308a\u0308stuu\u0308hiskonna mudeliks maailmas\u201c (lk 19). Lisaks leiame kogumikust programmi la\u0308htekohti selgitava kirja Soome rohepoliitikule ja hilisemale sotsiaalministrile Osmo Soininvaarale. Samuti enam kui ku\u0308mme aastat hiljem, 1999. aastal kirjutatud artikli \u201eKuidas ellu ja\u0308a\u0308da?\u201c, kus Linkola ja\u0308tkab tema kirjato\u0308o\u0308d eesti keelde to\u0303lkinud Priit-Kalev Partsi so\u0303nade kohaselt \u201eelluja\u0308a\u0308misu\u0308hiskonna kirjeldamist vahepeal veelgi kitsamaks ja\u0308a\u0308nud maailma vaatenurgast\u201c (lk 23)."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Juba \u201eTeisitimo\u0303tleja ma\u0308rkmetes\u201c saame Linkolast u\u0308levaate kui kompromissitust ja otsekohesest, praktilise eluvaatega mehest, kes la\u0308htub eeska\u0308tt omaenese kogemusest ja paremast a\u0308rana\u0308gemisest, aga mitte u\u0308mbritsevate arvamistest vo\u0303i positsioonidest. Linkola ei kartnud vastuvoolu ujuda, see oli tema jaoks ainus mo\u0303eldav suund \u2013 oma arusaamade o\u0303igsuses veendunud, valis ta ainuvo\u0303imalikuna na\u0308iva raja, tehes sapiseid ma\u0308rkuseid selle kohta, kuidas u\u0308leja\u0308a\u0308nud maailma minek kulgeb ha\u0308vingu ja mitte elu poole."}, {"text_idx": "#000007", "text": "Su\u0308ndinud soome lektori ja botaanikaprofessori Kaarlo Linkola pojana, la\u0308ks Pentti juba o\u0303ige noorelt loodusteadusi o\u0303ppima, kuid ja\u0308ttis u\u0308likooli peagi pooleli. Oma so\u0303nutsi avastas ta eneselegi u\u0308llatuseks, et raamatukeskne kabinetielu pole tema jaoks. Soovides tegutseda vabas, looduslikus keskkonnas, ja\u0308i tal \u2013 nagu ta 2004. aastal antud intervjuus Virpi Adamssonile tunnistab \u2013 ainsaks vo\u0303imaluseks hakata kalameheks.[1] Samas polevat ta seda valikut kunagi kahetsenud. Vastupidi \u2013 just kalurielu na\u0308ib olevat Linkolale mo\u0303o\u0303dupuuks, millega u\u0308leja\u0308a\u0308nud maailma va\u0308a\u0308rtust vo\u0303i va\u0308a\u0308rtusetust hinnata. Sest Soome o\u0308kosoofi eesma\u0308rgiks on ja\u0308tkusuutlik, pu\u0308sivalt kestev maailm, missugust potentsiaali ta kaluriametis ja enda poolt valitud tagasihoidlikus eluviisis ka selgesti na\u0308eb ja esile to\u0303stab."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Paraku kaasneb valitud positsiooniga teatav piiratus ja enesekesksus. Kui \u201eTeisitimo\u0303tleja ma\u0308rkmetesse\u201c koondatud artiklites avaldub Linkola meile kui antropotsentristlike ja looduse ekspluateerimisel po\u0303hinevate dogmade lammutaja \u2013 positiivne kangelane negatiivses maailmas \u2013, siis \u201eRohelise liikumise sihtprogrammis\u201c na\u0308eme tema na\u0308gemust sellest, kuidas tuleks asju maailmas korraldada, et inimkonnal oleks vo\u0303imalik u\u0308lema\u0308a\u0308rase ressursitarbimise to\u0303ttu eesootavat o\u0308kokatastroofi va\u0308ltida vo\u0303i selle tagaja\u0308rgi va\u0308hemalt pehmendadagi. Nii et sedapuhku kujustab Linkola inimliigi elluja\u0308a\u0308mise ja kestmise seisukohast positiivset na\u0308gemust, paraku avaldub selle ka\u0308igus senisest enam ka kirjamehe tumedam ja dogmaatilisem poolus. Seepa\u0308rast ei pruugi tema elluja\u0308a\u0308misprogrammi lugemine isegi paadunult rohelise ilmavaatega inimeses esile kutsuda mitte lootusrikkusest kergenenud hingamist, vaid a\u0308revusttekitava la\u0308mbumistunde, mis toob keelele ku\u0308simuse \u2013 kas to\u0303esti pole vo\u0303imalik ehitada ja\u0308tkusuutlikku maailma, ja\u0308ttes inimesele alles ka ta vabaduse?"}, {"text_idx": "#000009", "text": "Sarnast la\u0308mbumistunnet kogesin ma Thomas More\u2019i (1478\u20131535) kurikuulsa \u201eUtoopia\u201c lugemisel. See oli ku\u0308ll ilukirjanduslik teos, ent esitas samuti nii-o\u0308elda ta\u0308iusliku u\u0308hiskonna kirjelduse, avades suure poliitilise ja majandusliku ta\u0308psusega Utoopia nime kandva saare u\u0308hiskondliku korralduse. Kui ja\u0308tta siin ko\u0303rvale paljuvaieldud teema, millist poliitilist positsiooni More selle teosega lo\u0303ppkokkuvo\u0303ttes va\u0308ljendada soovis, ning keskenduda vaid \u201eta\u0308iuslikku u\u0308hiskonda\u201c kirjeldava teksti tonaalsusele, siis on paralleelid ilmsed. Nii More\u2019i \u201eUtoopia\u201c kui \u201eRohelise liikumise sihtprogramm\u201c la\u0308htub olemasoleva maailmakorra kriitikast, kuna hea uus ilm pole mitte niivo\u0303rd vaba unistus ja so\u0303ltumatu fantaasialend, vaid katse praeguste ha\u0308dade po\u0303hjusi juba eos ja alatiseks likvideerida. Seepa\u0308rast ei ole kumbki utoopia mitte inimese vaba olemisviisi vo\u0303imaldava u\u0308hiskonna kirjeldus, vaid na\u0308gemus sellest, kuidas vabastada inimkonda tema enda tekitatud ebao\u0303igluse ja vaeva ku\u0308tkest."}, {"text_idx": "#000010", "text": "Kui More keskendub sellele, kuidas juurida u\u0308hiskonnast varanduslikku ebavo\u0303rdsust ja u\u0308ldist vaesust, mis end 16. sajandi Inglismaa argireaalsuse po\u0303hiprobleemina pidevalt ilmutas, siis Linkola eesma\u0308rgiks on lahendada ku\u0308simus, kuidas inimestena kestma ja\u0308a\u0308da ja planeedi sandistamisega kaasnevast ha\u0308vingust pa\u0308a\u0308seda. More osutab peamise probleemina eraomandile, Linkola programmis na\u0308hakse inimkonna kaela seotud veskikivina aga tehnoloogiat kui sellist. \u201eMaakera huku a\u0308a\u0308rele viinud arengu olemuslik osa on teadus, teaduslik uurimine,\u201c kirjeldab Linkola oma programmi teaduspoliitika osas, ja ja\u0308tkab otsustavalt: \u201eanarhistlik teaduse vabaduse no\u0303ue on saatuslik eetiline eksitus. Roheline liikumine u\u0308tleb sellest otsustavalt lahti, tunnistades alandlikult, et inimesele ei ole hea ko\u0303ike teada\u201c (lk 68). Linkola utoopias ha\u0308a\u0308buvad \u201ekalleid seadmeid, laboratooriume jms eeldavad alad\u201c (lk 69), \u201ekus va\u0308hegi vo\u0303imalik, asendatakse masin inimto\u0308o\u0308ga\u201c (lk 60), jne. Koguni haridust andes \u201eo\u0303petatakse noored varakult mo\u0303istma inimese trago\u0308o\u0308diat: et inimene kui \u201eliiga silmapaistev\u201c olend on sunnitud elama \u201eka\u0308rbitud tiibadega\u201c, peab loobuma paljudest igatsustest ja isikuvabaduse paljudest vormidest, et elu vo\u0303iks ja\u0308tkuda\u201c (lk 67). Kirjas Soininvaarale ta\u0308psustab Linkola, et ta ei taha keelustada mitte tehnoloogiat kui sellist, vaid tehnoloogia arendamise. Ta selgitab: \u201erohelises programmis on autobussid, elektrivalgus ja jalgrattad. Tagasiulatuvalt vo\u0303ib u\u0308ksikuid tehnoloogia saadusi (vo\u0303ib-olla) kasutusse ja\u0308tmiseks va\u0308lja valida \u2013 kogu aeg neile kui va\u0308ltimatule pahale kohta ka\u0308tte na\u0308idates. Uusi katsetusi tuleb to\u0303epoolest va\u0308ltida nagu katku\u201c (lk 85)."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Linkola ei na\u0308e rohelist maailma vabade ja\u0308tkusuutlike kogukondade u\u0308hendatud vo\u0303rgustikuna, vaid tsentraliseeritud aparaadina, kus vo\u0303im kuulub va\u0308hestele va\u0308ljavalitutele, kes suunavad rangel ka\u0308el inimeste tarbimist ja elustiili. Politseijo\u0303ud on praegusega vo\u0303rreldes \u201ema\u0308rgatavalt tugevdatud\u201c (lk 19), karistades inimesi na\u0308iteks a\u0308ra visatud toidupalade (lk 55), lubatud 18-kraadise toatemperatuuri u\u0308letamise (lk 62) jms eest. Igale perele on rahvastiku ehk teiste so\u0303nadega planeeti survestava inimmo\u0303ju va\u0308hendamiseks lubatud vaid u\u0308ks laps, kusjuures 1999. aastal avaldatud ta\u0308iendavates selgitustes on Linkola ko\u0303nealust ideed eugeeniliste printsiipide alusel ta\u0308psustanud: \u201egeneetiliselt vo\u0303i kasvukeskkonna mo\u0303ttes sobimatutesse kodudesse su\u0308nnituslitsentsi ei anta, samas vaimselt ko\u0303ige kvaliteetsemad pered saavad mitu luba\u201c (lk 107)."}, {"text_idx": "#000013", "text": "Samal ajal vastandub Linkola ta\u0308ielikult sotsialismiideedele, mida ko\u0303ikvo\u0303imalike sotsiaalsete garantiide na\u0308ol (nagu tasuta haiglad jms) ka More\u2019i \u201eUtoopias\u201c na\u0308eme, sest ehkki pea ko\u0303ik olulisemad ressursid, sh tehnoloogia, on eeska\u0308tt tsentraliseeritud, u\u0308heparteisu\u0308steemis tegutseva riigiaparaadi vallata (lk 82), pole inimestel ei kohustuslikku pensionisu\u0308steemi (lk 63), tasuta arstiabi ega to\u0308o\u0308andja poolt makstavat haigustoetust (lk 73). Ka kultuurilisi tegevusi (lk 71) vo\u0303i u\u0308likoolis ka\u0308imist (lk 69) \u2013 mida vo\u0303imaldatakse vaid valitud ringile \u2013 peavad kompenseerima kodanikud ise. Seega \u2013 ehkki inimene on riigi ees po\u0303lvili lo\u0308o\u0308dud, ei kaasne sellega pea mingisugust sotsiaalset turvatunnet, vaid ainult vastutus kaasinimeste tervise ja arengu eest."}, {"text_idx": "#000014", "text": "Kui lisada siia veel, et ko\u0303ige ko\u0303rgtehnoloogilisemad ressursid peaksid Linkola hinnangul kuuluma politseile (lk 79) \u2013 kes peab u\u0308htlasi valvama selle ja\u0308rele, et kodanikud ei kasutaks oma ajupotentsiaali uute tehnoloogiate va\u0308lja mo\u0303tlemiseks (lk 98) \u2013 ja so\u0303java\u0308ele (lk 80) \u2013 sest peale otsustavat o\u0308koloogilist po\u0308o\u0308ret on Soome ja\u0308rsult va\u0308lja astunud pea ko\u0303igist rahvusvaheliselt vo\u0303etud kohustustest (lk 76) \u2013, siis tekib paratamatult kujutluspilt viljapo\u0303llust, kus a\u0308ra vaevatud inimesed ha\u0308rjarakenditega vagusid veavad, samal ajal kui riigi poolt arendatud robotso\u0303durid neid ro\u0308ntgensilmadega ja\u0308lgivad. Juhuks kui mo\u0303ni peaks u\u0308ritama luuslanki lasta vo\u0303i \u201eillegaalset tehnoloogiat\u201c kasutada."}, {"text_idx": "#000015", "text": "Aga ehk ei peakski Linkola na\u0308gemust vo\u0303tma mitte niivo\u0303rd praktilise suunise, vaid pigem teatava psu\u0308hholoogilise positsioonina. Ehkki Linkolast saab elluja\u0308a\u0308misu\u0308hiskonna kujustamise ka\u0308igus kontrollijanune tu\u0308rann, on see protsess alguse saanud ta\u0308iesti adekvaatsest hirmust maailma olukorra pa\u0308rast. Kusjuures \u2013 selle on to\u0303epoolest su\u0308nnitanud u\u0308helt poolt inimese ma\u0308a\u0308ratu tehnoloogiline vo\u0303imekus, teiselt poolt aga u\u0308hiskondlik vo\u0303imetus selle tehnoloogiaga vastutustundlikult u\u0308mber ka\u0308ia. Hirm ei ole kunagi hea teejuht, eriti kui see kohtub u\u0308lema\u0308a\u0308rase eneseusuga. Antud juhul saab hirmu tundmist aga poleemilisele Linkolale vaevalt et su\u0308u\u0308ks panna."}, {"text_idx": "#000016", "text": "Ehkki Linkola pidas oma programmi ratsionaalseks lahenduseks Soome riigile ja ka inimkonnale u\u0308ldisemalt, ei saa seda lugedes ometi lahti tundest, et teadliku mo\u0303istuse taga kujundas tema mo\u0303ttesuunda ka lo\u0303puni teadvustamata ja analu\u0308u\u0308simata solvumine ning hirm. O\u0303ilis, ent kibestunud vanaha\u0308rra, kes tunneb oma su\u0308damepo\u0303hjas lakkamatult, et kui u\u0308leja\u0308a\u0308nud maailm elaks, nagu elatakse tema muutumatuks ja\u0308a\u0308nud ja va\u0308heno\u0303udlikus kaluriku\u0308las, siis poleks planeedi asjad kunagi no\u0303nda destruktiivset po\u0308o\u0308ret vo\u0303tnud. Miks peavad Linkola ja tema kaaskondsed kannatama selle pa\u0308rast, et kusagil tahavad mo\u0303ned hullpead \u201elo\u0303busat elu\u201c elada? Nemad ei ole seda ju mitte kuidagi a\u0308ra teeninud. Nemad ei ole ennast ega maailma raisanud \u2013 ei ainelises ega moraalses vaates. Miks peab u\u0308hiskond jooksma hullude enesetapjate lo\u0303bujanu ja\u0308rel, aga mitte ka\u0308ima nende ja\u0308rgi, kes oma eluviisiga meie planeedi ja inimliigi pu\u0308simaja\u0308a\u0308mist ei ohusta?"}, {"text_idx": "#000017", "text": "Sellele ku\u0308simusele vastamine no\u0303uaks paraku omaette analu\u0308u\u0308si, ehk tervet raamatut. Aga lugedes Pentti Linkola \u201eElluja\u0308a\u0308mise ku\u0308simust\u201c, vo\u0303iks ehk mo\u0303elda ka sellest, kuidas jo\u0303uda sa\u0308a\u0308rase olemiseni, kus inimvaimu nii ummikusse ei aetakski, et ta \u2013 maailmalo\u0303puhirmust ja o\u0303igluse puudumisest haavatuna \u2013 peaks hakkama unistama totalitaarsest rohelisest riigist kui maapealsest paradiisist."}]