[{"text_idx": "#000004", "text": "\u201eUutest ko\u0303lalistest vahenditest tekkinud lu\u0308hiajaline s\u030cokk on alati olnud petlik, aja mo\u0308o\u0308dudes po\u0308o\u0308ratakse ikka taas ta\u0308helepanu sellele, kas ja kuidas helilooja on neid \u201eko\u0303lavahendeid\u201c korrastanud,\u201c on o\u0308elnud Karlheinz Stockhausen. Tema \u201eMantra\u201c (1970) kahele klaverile ja elektroonikale vo\u0303is selle loomisajal mo\u0303juda kerge s\u030cokina vo\u0303i va\u0308hemalt oli sel ainuu\u0308ksi innovatiivsuses ja va\u0308rskuses omaette va\u0308a\u0308rtus. Akustilise klaveri heli juhtimine ringmodulaatorisse ja selle abil siinushelidega rikastunud ko\u0303lasulam viis mu mo\u0303tted ajas pu\u0308sivatele ja muutuvatele va\u0308a\u0308rtustele. Teos vo\u0303is 1970. aastal uudne olla juba ainuu\u0308ksi ringmodulaatori to\u0303ttu, mis sellel ajal oli ku\u0308llalt uudne na\u0308htus. Praeguses elektrooniliste vahenditega ku\u0308llastunud maailmas ei tekita see samasugust elevust. Tundub, et kuulajat millegagi to\u0303eliselt u\u0308llatada on juba peaaegu vo\u0303imatu ja millegi uue loomine ei ole ka enam omaette eesma\u0308rk."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Kontserdisaalis u\u0308llatasid mind lo\u0303putult korduvad korrapa\u0308rased kujundid, mis olid valge vaibana laiali laotatud. Sai selgeks, et uus ei olegi oluline. Mantra hakkab toimima, kui korduvad vanad tuttavad kujundid. On ju kogu universum u\u0308les ehitatud korduvatele struktuuridele. Stockhauseni u\u0308le tunni kestva suurteose tuumaks on neljast taktist koosnev (pausidega eraldatuna seitsmetaktiline) \u201emantra\u201c, mis koosneb 13-noodilisest helivormelist. Igal noodil on oma karakteristika, mis ma\u0308a\u0308rab ka tsu\u0308kli u\u0308he osa iseloomu. Tsu\u0308kkel ise koosneb samuti 13 osast. Sellest saab ta\u0308psemalt lugeda Saale Kareda po\u0303hjalikult koostatud kavalehelt. Hoolimata sellest, et \u201emantra\u201c transformatsioonid polnud alati selgelt tajutavad, kogesin korduva vormeli pidevat kohalolu. Teose keeruka struktuuri hoomamatus tekitas minus salapa\u0308rase, kosmilise atmosfa\u0308a\u0308ri."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Mo\u0303eldes ajas muutuvatele va\u0308a\u0308rtustele vo\u0303iks mo\u0303elda, et ringmodulaator mo\u0303jub ta\u0308nasele kuulajale iganenud na\u0308htusena. Minu ko\u0303rvale aga ei tundunud praegu nii tavaline elektrooniline lahendus kuidagi igav: see toimis va\u0308ga ha\u0308sti teose teenistuses, tekitades akustilise klaveri ja pianistide arsenali kuulunud lo\u0308o\u0308kpillidega integreeritud terviku. Antiiktaldrikud ja wood-block ta\u0308itsid olulist rolli nii teose strukturaalses plaanis kui ka ko\u0303lalise vahelduse mo\u0303ttes. Elektroonilised ta\u0308iendused ko\u0303lasid Tammo Sumera esituses va\u0308ga balansseeritult."}, {"text_idx": "#000007", "text": "Teretulnud oli sellise keeruka teose ettekandel \u201eMantra\u201c mo\u0303ju ilmestanud minimalistlik lavastus ja ruumikujundus. Mo\u0303tisklesin, kuidas oleks mo\u0303junud, kui oleks enam ma\u0308ngitud valgusega. Korrapa\u0308rane mustrite korduv pind oleks ehk andnud va\u0308ga hea aluse vo\u0303imalikule valgusema\u0308ngule. Vo\u0303ib-olla oleks see aidanud XXI sajandi aina va\u0308heneva keskendumisvo\u0303imega inimese teadvust tugevamalt mo\u0303jutada. Vo\u0303i vastupidi, mo\u0303nd oleks ehk aidanud edukamalt selleni jo\u0303uda silmad kinni kuulamine. Mina hoidsin po\u0303nevusega silmi lahti, et na\u0308ha, ega u\u0308mmargune lava ole lo\u0303petanud aeglast keerlemist. Silmale pakkus terve tunni jagu vaatamist pianistide ilmekas ja keskendunud esitus ning kogu o\u0303htu va\u0308ltel ei va\u0308sinud ma imetlemast korrapa\u0308raselt paberkujunditega kaetud lava ja esinejaid kaunistanud pikki mahaulatuvaid sleppe."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Stockhauseni \u201eMantra\u201c ei ko\u0303lanud Eestis esmakordselt: suurteos toodi publikuni festivali \u201eKlaver 2006\u201c raames Kadri-Ann Sumera, Sabine Simoni (klaver) ja Hendrik Manooki (elektroonika) esituses muusikaakadeemias. Sellise u\u0308likeeruka partituuri taasesitus Eestis nii Tartus (Elleri-nimelise muusikakooli Tubina saalis 10. III) kui ka Tallinnas on va\u0308ga ta\u0308helepanuva\u0308a\u0308rne. Klaverite taga olid u\u0308livo\u0303imekad pianistid, kelle karismaatiline esitus lummas. Hoolimata sellest, et praeguse kuulaja puhul ei ma\u0308ngi rolli XX sajandi teise poole publikule mo\u0303junud innovaatilisus, on \u201eMantra\u201c strukturaalsel u\u0308lesehitusel ja spirituaalsusel ajas pu\u0308siv va\u0308a\u0308rtus."}]