[{"text_idx": "#000002", "text": "Eva Kofi romaan \u201eKirgas uni\u201c on so\u0303ge Deleuze\u2019i ja Guattari risoomisupp, ta\u0308iesti nu\u0308u\u0308disaegne ja avatud uutmoodi mo\u0303tlemisele."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Eva Kofi \u201eKirgas uni\u201c on u\u0308dini oma aja na\u0308gu. U\u0308hest ku\u0308ljest na\u0308ib romaan ajakohaselt esindavat metamodernismi. Teisest ku\u0308ljest mo\u0303testatakse seal aktuaalseid probleeme ja na\u0308htusi. Na\u0308iteks u\u0308listatakse praegu u\u0308htaegu und ja unetust. S\u030cikk on olla u\u0308leva\u0308sinud ja kurta selle u\u0308le, kui kiire on elu ja kui va\u0308he on aega, sh magamiseks. Unelemine, uni ja magamine on vanadele, vanamoodsatele ja laiskadele \u2013 ehk ka kunstnikele ja lastele, kes raamatu seisukohalt on \u201eu\u0308ks ja seesama\u201c (lk 171)."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Ma ei ole pa\u0308dev hindama eesti kirjanduse u\u0308ldtrende vo\u0303i hetkeolukorda. Seda raamatut lugedes meenus mulle aga Ka\u0308rt Hellerma romaan \u201eKoer ja kuu ehk Seitse pa\u0308eva jaanuaris\u201c (2018). Mo\u0303lemad teosed on u\u0308les ehitatud iseseisvate lu\u0308hijuttude kogumikuna, kusjuures tegelased on omavahel siiski kuidagi u\u0308hendatud."}, {"text_idx": "#000008", "text": "\u201eKirka une\u201c alguses seisab neuroteadlane Hele silmitsi mehega, kes on enda so\u0303nul mitmesaja-aastane lummutis, ning too ku\u0308sib: \u201eKas te usute, et saate to\u0303e u\u0308hel pa\u0308eval va\u0308lja selgitatud? To\u0303e une kohta. Inimese igao\u0308ise teadvusekaotuse po\u0303hjuste kohta. To\u0303e inimteadvuse olemuse, struktuuri ja funktsioneerimise isea\u0308rasuste kohta. Usute?\u201c (lk 39). Raamatu lo\u0303pus so\u0303nab Hele raamatu alguses kohatud lummutismehega o\u0303o\u0303vastavalt sarnasele noorele na\u0308itlejale: \u201eMina oma eluajal ilmselt ei na\u0308e seda pa\u0308eva, kus na\u0308idatakse u\u0308heselt mo\u0303istetavalt a\u0308ra, mis asi on teadvus\u201c (lk 233). Vaatamata sellele on Hele raamatus teaduse (vaatluste, analu\u0308u\u0308si, pideva to\u0308o\u0308) usku. Niisamuti on Anastassia tervendavate kristallide usku, Meelis a\u0308riusku ning Guido usub, et on olemas To\u0303de, milleni ulatub inimene ainult kunsti kaudu. Anastassia va\u0308ike poeg Jaan on o\u0308iste unera\u0308nnakute mo\u0303jul po\u0308o\u0308rdumas Kristuse usku. Jaani so\u0303branna Rania laastatud Palestiinast on Allahi usku. Anastassia pu\u0308u\u0308ab pojale selgitada, et Rania pole pa\u0308ris, vaid kujuteldav so\u0303branna. Kuid kas see ikka on nii? Kas to\u0303esti ei vo\u0303i Rania olla u\u0308ks nendest paljudest lastest, kes praegu Palestiinas surevad?"}, {"text_idx": "#000011", "text": "Siis aga jo\u0303udsin leheku\u0308ljeni 175, kus tegelane nimega Guido viitab Gilles Deleuze\u2019ile ja Fe\u0301lix Guattarile ning nende raamatule \u201eAnti-Oidipus. Kapitalism ja skisofreenia\u201c (1972). Olgugi et Guido meelest on tegu \u201epesuehtsa skisofreenilise ha\u0308ma\u201c ja \u201emingi suvalise piibujutuga\u201c, hakkavad lugeja peas keerlema po\u0308o\u0308rased teooriad, millest u\u0308ks na\u0308ib sobivat \u201eKirka une\u201c ka\u0308sitlemiseks paremini kui teine."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Vo\u0303tame na\u0308iteks Deleuze\u2019i ja Guattari mo\u0303iste \u201eorganiteta keha\u201c. \u201eKirkas unes\u201c leidub ilma su\u0308dameta mees Meelis, kellel on see-eest kullast nina. Meelise su\u0308da asub u\u0308hes unena\u0308o-Palestiina aias puu otsas lind Amali sees. Kahtlustan, et Koff on su\u0308dame Meelisest just selle nimel va\u0308lja vo\u0303tnud, et praktiseerida kunstis, mida organiteta keha ta\u0308hendada vo\u0303iks. Ja see ei pruugi ta\u0308hendada midagi head. Meelis on su\u0308dametu ka metafoorselt, s.t ta on kalk inimene. Tegu on meedias va\u0308ga tuntud isikuga, vo\u0303imupositsioonil mehe poole vaadatakse alt u\u0308les, kuid n-o\u0308 kaadri taga on Meelis ahistaja ja seksist, kes alandab oma (nais)to\u0308o\u0308tajaid nii fu\u0308u\u0308siliselt kui ka verbaalselt. Tema maailma, s.t a\u0308rimaailma, on kujutatud ebameeldiva paigana."}, {"text_idx": "#000013", "text": "Raamatus on la\u0308bi une(lma) tajutav u\u0308hiskonnakriitika. Kiskjalikku meest ku\u0308ll seaduse rangusega ei karistata, kuid ta sureb siiski. Hukkub ka Amal, kes ei saa po\u0303leva puu otsast minema lennata, kuna inimese su\u0308da tema sees on liiga raske. Po\u0303lev puu ja po\u0303lev lind keset laastatud Palestiinat on u\u0308helt poolt etteheide La\u0308his-Idas toimuva pa\u0308rast. Teiselt poolt na\u0308ib autor osutavat, et raske su\u0308damega inimeste maailmas ei ole ka teistel olenditel suurt elulootust. Meelise tegude ja Palestiina pommitamise kritiseerimise ning une(na\u0308gude) ta\u0308htsustamise kaudu tundub Koff u\u0308htlasi mingil ma\u0308a\u0308ral kritiseerivat hiliskapitalismi, mis on ka Deleuze\u2019i ja Guattari \u201eAnti-Oidipuse\u201c eesma\u0308rk."}, {"text_idx": "#000014", "text": "\u201eKirka une\u201c u\u0308ks so\u0303numeid on lapselikult lihtsameelne \u2013 headus justkui vo\u0303idab. Vo\u0303i kas ikka vo\u0303idab? Romaani lo\u0303pp ja\u0308a\u0308b sama a\u0308hmaseks nagu ko\u0303ik veidrad suhteniidistikud kogu teose va\u0308ltel. O\u0303igupoolest sobikski romaani ma\u0308a\u0308ratlema u\u0308ks teine Deleuze\u2019i ja Guattari kujund \u2013 risoom. Seda alateadvuse niidistikku saab ainult tajuda, sh a\u0308rkveloleku ja uinumise piiril."}, {"text_idx": "#000015", "text": "Deleuze ja Guattari on arutlenud ka lapseks saamise u\u0308le. See ta\u0308hendab lapse moodi mo\u0303tlemist, kehtivate reeglite ja tavade kahtluse alla seadmist. Lapse loomingulisus on osa reaalsusest, kujutlusvo\u0303ime loobki reaalsuse. Kofi raamatus on mees, kelle peas kasvavad tiivad, kuid kes ei lenda kunagi; inimesed, kes kannavad kaasas Jeesuse risti puidutu\u0308kke; inimesed, kellel pole pupille; videod, mis ma\u0308ngivad iseenesest; inimesed, kes so\u0308o\u0308vad teisi inimesi; inimesed, kes \u201ehanguvad\u201c tervisesmuutit juues, kuniks nende kuldninaga su\u0308dametu u\u0308lemus sureb. Raamatus on liblikad, kelle tiibade sees lainetab meri. Ja ko\u0303ik need inimesed ja na\u0308htused on omavahel seotud. \u201eKirgas uni\u201c on so\u0303ge Deleuze\u2019i ja Guattari risoomisupp, ta\u0308iesti nu\u0308u\u0308disaegne ja avatud uutmoodi mo\u0303tlemisele, u\u0308limalt kriitiline olemasolevate su\u0308steemide suhtes, kuid seda ko\u0303ike ainult tajutavalt."}, {"text_idx": "#000017", "text": "Kui sulle meeldis see postitus jaga seda oma so\u0303pradega"}]