[{"text_idx": "#000000", "text": "Teadlased otsivad kuuvalgust kauget elu"}, {"text_idx": "#000001", "text": "Galileo Jupiter Io satelliidi la\u0308hedal. So\u0303iduk saabus planeedile 7. detsembril 1995 ja maandus 21. septembril 2003. Pilt na\u0308itab, et antenn on ta\u0308ielikult paigaldatud, kuigi tegelikult pole see kunagi juhtunud."}, {"text_idx": "#000002", "text": "8. detsembril 1990 ka\u0308ivitas Galileo kosmoselaev maa pealt Jupiterisse. Ta distantseeris ennast 960 km kaugusel, sa\u0308ilitades oma instrumendid tervikuna ja sa\u0308ilitades pideva kontakti. Ta kogus andmeid, sealhulgas meie planeedi."}, {"text_idx": "#000003", "text": "Aga mida ta sellisest kaugusest saab? Kas elu, taimestik, meelema\u0308rgid olid na\u0308htavad? Neid ku\u0308simusi to\u0303statas 1993. aastal Karl Sagan. Tulemused na\u0308itasid, et seade salvestas suure hulga informatsiooni, mis kinnitab elu meie planeedil. Niisiis, mis tahes muu vorm, kui see la\u0308bib piisava vahemaa, ma\u0308rkab see sama."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Seal oli palju teavet: rohkelt pinnaveekogusid, hapnikku, metaani, osooni, raadiosignaale jne. Kuid Sagan keskendus peaaegu infrapunase va\u0308rvi vo\u0303imekale peegeldusele maapealses spektris. \u201cPunane serv\u201d na\u0308itab fotosu\u0308nteetilises su\u0308steemis \u201cvalgust vastuvo\u0303tva pigmendi\u201d olemasolu. Teisiso\u0303nu, me saime taimkatte allkirja. See ta\u0308hendab, et sondid nagu Galileo peaksid kergesti leidma ko\u0303ik need ma\u0308rgid teistele objektidele, kui nad on muidugi."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Aga siin oli see umbes kilomeetreid ja plaanime uurida kergeid aastaid kaugeid objekte. Kas sellistel tingimustel oleks vo\u0303imalik ta\u0308heldada punast serva? Teadlased on huvitatud sellele ku\u0308simusele vastamisest."}, {"text_idx": "#000007", "text": "Kui otsite elu ma\u0308rke omavaid planeete, on oluline mo\u0303ista, mida otsida. Pilar Montanes-Rodriguez keskendub atmosfa\u0308a\u0308riro\u0303hu olemasolule. On vaja kindlaks teha kombinatsioonid nagu hapnik ja metaan, hapnik ja vesi, osoon ja su\u0308sinikdioksiid. Kuid see na\u0308itab ainult mikroobivormide olemasolu, mis eksisteerisid meie planeedil miljardeid aastaid enne mitmerakuliste organismide ilmumist. Midagi keerulisema (taimed) leidmine on palju raskem. Selleks ja peate toetuma punasele servale. Aga kas seda on vo\u0303imalik avaldada?"}, {"text_idx": "#000008", "text": "Uurijatel, kes uurivad planeetide spektraalseid allkirju, ei ole suurt valikut objekte. Sagan, Palle ja Montanes-Rodriguez keskendusid ko\u0303ige enam uuritud planeedile - Maa. Tundub, et sellise rikkaliku ajaloo puhul peaks u\u0308lesanne olema lihtne. Lo\u0303ppude lo\u0303puks, kui Galileo tegi seda kaugel, siis saavad orbitaalsatelliidid meile va\u0308hemalt iga pa\u0308ev teavet anda. O\u0303ige? Ei, nad ei kavatse seda teha."}, {"text_idx": "#000009", "text": "Alumine rida on see, et eksoplanetide uuring erineb la\u0308hedaste objektide u\u0308levaatamisest. Seade, mis so\u0303idab 1000 km kaugusel, vo\u0303ib so\u0303na otseses mo\u0303ttes vaadelda geograafilisi omadusi ja ta\u0308histada tugevat punast serva taimestikuga kohtades (nagu Amazonase metsad). Kuid ookeanide vo\u0303i ko\u0303rbete kohal ei na\u0308idanud serva ennast. Sama kehtib ka eri piirkondades fikseeritud orbitaalsatelliitide kohta."}, {"text_idx": "#000010", "text": "Kui tegemist on eksoplanetidega, raskendab kaugus asju. Me ei saa mitte ainult aru saada, kus asuvad ookeanide, ko\u0303rbete ja taimestikega alad, vaid ka teada, kas need on u\u0308ldse olemas. Meil on ka\u0308es ainult u\u0308hine spekter, nii et punast serva ei keskenduta punktidele, vaid lahjendatakse. Vo\u0303i ei ole see u\u0308ldse ilmne?"}, {"text_idx": "#000011", "text": "Kui satelliidid ja kosmoseaparaat ei saa mo\u0303o\u0303ta integreeritud maa spektrit, siis kuidas seda saada? Maapealsest valgusest. Sa tead, et Kuu muudab selle va\u0308limust. Helge osa valgustab pa\u0308ike ja pimedus asub varjus. Kuid see ei kao endiselt ta\u0308ielikult, kuid tekitab Maast peegeldunud no\u0303rka kuma. See on maapealne kiirgus. Kui otsene vaatlus ja\u0308lgib teatud piirkondadest peegelduvat valgust, na\u0308itab kogu maakera valguse amalgaami poole maapinnast. Kuna me vo\u0303tame u\u0308he spektri alusena, on maa sa\u0308rav ideaalne kujutlus sellest, kuidas meie planeedi kaugel vaatleja na\u0308eb."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Teadlased ei oodanud la\u0308bimurdet ega mo\u0303ningaid pearinglikke tulemusi. Nad kasutasid Palomari vaatluskeskuse 60-tollist teleskoopi ja suure ta\u0308psusega spektromeetrit, et salvestada Maa kiirguse spektrit 19. novembri 2003. aasta o\u0308o\u0308sel. Sel ajal ei ma\u0308rganud nad signaali olulist suurenemist, selgitades pilvekihi rikkeid. Fakt on see, et pilvedel on omadused, mis peegeldavad ja ummistavad roheliste alade signaale."}, {"text_idx": "#000013", "text": "Maapiirkonnad, mis peegeldavad aurorat 19. novembril 2003 erinevatel aegadel"}, {"text_idx": "#000014", "text": "Tugevuse kinnitamiseks otsustasid Palle ja Montanes-Rodriguez vo\u0303rrelda andmeid tegeliku pilvepiirangu ja rohelise katvusega. See aitas luua arvutimudelit, mis u\u0308hendab peegeldunud valguse eri piirkondadest. Ta ennustas ta\u0308pselt Maa pinna spektrit."}, {"text_idx": "#000015", "text": "See to\u0303estas, et nad suudavad o\u0308o\u0308sel na\u0308idata spektrit, kui on teavet pilvkatte kohta. Olles saanud sellise vo\u0303imsa to\u0308o\u0308riista, vo\u0303isid teadlased probleemi teiselt poolt kaaluda. Punane serv oli vaevu ma\u0308rgatav, kuid see ei ta\u0308henda, et taimkatte otsimise meetod oleks kasutu. Vo\u0303ib-olla on olukord, kus signaal on ma\u0308rgatavam?"}, {"text_idx": "#000016", "text": "Esimene asi, mis tuleb meelde, on ja\u0308lgida o\u0308o\u0308sel, kui taevas on selge. Kuid siin tekib viga. Pilved katavad alati umbes 60% pinnast. See ta\u0308hendab, et tema pilved on alati samad. Milline peaks olema ideaalne pa\u0308ev otsimiseks?"}, {"text_idx": "#000017", "text": "Kolm pa\u0308eva maa la\u0308ikiv, siin on maa-valguste protsendid planeedi piirkondadele, mis on nii ha\u0308gused kui ka taimestikuga kaetud kolmel pa\u0308eval. Sinine joon (19. november 2003) - 40% pinnast vastutas sa\u0308rava, musta ja punase tekke eest (19. detsember 2002 ja 7. detsember 2003) - tegemist oli vaid va\u0308ikese intervalliga. Kolm piiki (vasakult paremale): Aasia, Aafrika ja Lo\u0303una-Ameerika. Ta\u0308pselt kindlaksma\u0308a\u0308ramiseks otsustasid teadlased Maa spektri kujundada iga pa\u0308ev 2003. aastal. Selgus, et 19. detsembril 2002 ja 7. detsembril 2003 ilmnes punase serva tugev ko\u0303ikumine pa\u0308eva jooksul. Signaal ilmus ja kadus kolm korda. Teadlased ja\u0308lgisid aega ja mo\u0303istsid, et hobuste vo\u0303istlused ilmusid siis, kui protsessi ko\u0303ige enam kaasa aidanud piirkonnad ho\u0303lmasid taimestikku rikkalikke alasid. Vahend tundus hulluks, pu\u0308u\u0308des na\u0308idata eluvormide olemasolu."}, {"text_idx": "#000018", "text": "Miks siis oli esimesel o\u0303htul signaal no\u0303rk? Siin peame arvestama, et protsessis osaleva ala suurus vo\u0303ib dramaatiliselt muutuda. Kuu ja\u0308lgimisel na\u0308eme selle muutusi (pa\u0308ikesevalgus). Kui te ja\u0308lgisite satelliiti satelliiti, oleksite sama mo\u0303ju avaldanud. Loomulikult aitavad ainult heledad alad kiirgust luua. Nad vo\u0303ivad olla uskumatult kitsad ja no\u0303rgad, vo\u0303i kui nad on valgustatud, vo\u0303ivad nad katta poole planeedist. Tuleb va\u0308lja, et meie planeedil oli hetked eluga ja nad olid ta\u0308is vaikimise pa\u0308eva."}, {"text_idx": "#000019", "text": "A\u0308rgem unustagem, et valguse ekspositsioon vo\u0303ib langeda ookeanide, maismaal vo\u0303i pilvedega kaetud tsoonidele, misto\u0303ttu mo\u0303ju ei ole alati ta\u0308helepanuva\u0308a\u0308rne ja radikaalselt erinev. Tuleb va\u0308lja, et punased servad neelavad need tegurid lihtsalt."}, {"text_idx": "#000020", "text": "Maa sa\u0308ra ja punase serva spekter Must joon kujutab spektrit 19. novembril 2006. Roheline - arvuti spektri simulatsioon samal pa\u0308eval (on selge, et nad la\u0308henevad). Punane - spektraalse albedo mudel 7. detsembril 2003. Punast serva ta\u0308histab joone kalle."}, {"text_idx": "#000021", "text": "Teadlased leidsid aimugi, nimelt o\u0303huke vahe. Meie planeet po\u0308o\u0308rleb, nii et kui suur osa valgusest on na\u0308ha u\u0308le Ameerika, peegeldub kuu, siis ma\u0308rgitakse see mandri kohal, mitte ookeani kohal. See ta\u0308hendab, et punase serva signaaliga taimestikualad peaksid olema kergesti asetsevad ja ei kattuks ko\u0303rbe valgusega. Sama kehtib pilvede kohta. Pilvepiirkonnad annavad veel teatud valgust. Aga kui komponenti esindab kitsas vahe, muutub ko\u0303ik. See vahe katab aeg-ajalt pilvedega, kuid see ja\u0308a\u0308b seeja\u0308rel territooriumile, kus puuduvad \u201esekkumised\u201d ja vo\u0303tavad taimede vastu."}, {"text_idx": "#000022", "text": "See ta\u0308hendab, et me saadame po\u0308o\u0308rlevale maale skaneeriva tala. See la\u0308bib ko\u0303ik rohelised kohad ja me saame teatavatel aegadel signaale punast servast. Aga maapealsetel ookeanidel ja ko\u0303rbel on ta vait. Seda na\u0308itab Aasia, Aafrika ja Lo\u0303una-Ameerikaga kokkupuutumise kuupa\u0308evad."}, {"text_idx": "#000023", "text": "Kuid meie planeet ei ole teadusuuringute jaoks parim na\u0308ide. Lo\u0303ppude lo\u0303puks, me oleme enamasti kaetud veega, nii et saate otsida ainult kitsast riba ja oodata no\u0303uetele vastavat ala."}, {"text_idx": "#000024", "text": "Maa kiirguse sektsioonid (19. ja 7. detsember) 19. novembril (vasakul) paistis enamik maa ketast vaatluse ajal ja aitas kaasa selle osa valgusest, kuid 7. detsembril (paremal) po\u0303les ainult vahe. Esimesel juhul on ainult 15% territooriumist kaetud taimestikuga ja teisel - 48%."}, {"text_idx": "#000025", "text": "Kuidas aitab see abi teiste planeetide otsimisel? Noh, algusest peale tundub, et midagi. Meie puhul la\u0308htume Maa omadustest, Kuu ja Pa\u0308ikese positsioonist. Tulevased missioonid peavad otsima peegeldust konkreetselt planeedilt, mitte hu\u0308poteetilisest satelliidist. See on va\u0308ga keeruline protsess, eriti kuna meie maailm on ainulaadne juhtum, sest satelliidilt valgust peegeldumist on vo\u0303imatu saada teistes objektides."}, {"text_idx": "#000026", "text": "Aga Montanes-Rodriguez ei no\u0303ustu sellega. Exoplanets'il on faasid, mis sarnanevad kuule vaatamisel. Kui planeet liigub ta\u0308he vastasku\u0308ljele, tundub see ta\u0308ielik. Samuti po\u0308o\u0308rleb see nii, et see jo\u0303uab punkti, kus see asub meile la\u0308hemal. Aga ta vo\u0303ib peita ta\u0308he taha, lammutades ainult valgusriba. Pa\u0308eva o\u0303ige valikuga saate skannida planeedi ja leida punase serva."}, {"text_idx": "#000027", "text": "Kuu ja eksoplanetid Me na\u0308eme, et kuu so\u0303ltub faasidest. Seda saab rakendada ka teistel planeetidel. Punast serva on vaja otsida, kui see on \u201euus\u201d ja me na\u0308eme ainult kitsast riba."}, {"text_idx": "#000028", "text": "Nagu alati, pakuvad teadlased meile ha\u0308id uudiseid ja halbu. Alustame negatiivsest. Punase serva leidmiseks kaugel planeedil peate vaatama seda mo\u0308o\u0308da joont, mis on la\u0308hedane selle orbiidi tee tasandile. Kui see on tagasi lu\u0308katud, siis me lihtsalt ei na\u0308e \u201cfaasi\u201d. Kuid isegi ideaalsetes tingimustes ta\u0308heldame me planeedi no\u0303rkuse hetkel. See juhtub siis, kui see asub ta\u0308he la\u0308heduses. Kuid see po\u0303hjustab raskusi, sest on vaja eraldada ta\u0308he enda valgus. Seeto\u0303ttu vajate seadmeid, mis on 10 korda tundlikumad kui ta\u0308napa\u0308evased."}, {"text_idx": "#000029", "text": "Kuid on ha\u0308id uudiseid. Punase serva vo\u0303ib leida, kui teame ta\u0308pset asukohta. Nu\u0308u\u0308d ei ole meil vahendeid, kuid tulevikus on see meetod mugav. Ja siis me mo\u0303istame, et mitte ainult Universumis ja kusagil mujal on taimestik, vesi ja vo\u0303ib-olla ratsionaalsed eluvormid."}]