[{"text_idx": "#000004", "text": "Gallovei to\u0303ug pa\u0308rineb Edela- S\u030cotimaalt Gallowey maakonnast, millest on tulnud ka to\u0303u nimi. On u\u0308ks maailma vanemaid lihaveiseto\u0303uge. Esimesed teated to\u0303u olemasolu kohta la\u0308hevad tagasi aega, mil roomlased okupeerisid inglise saared. Seda to\u0303ugu tunti juba 15. sajandil. Veiseid kasutati algul nii piima kui liha, hiljem vaid liha tootmiseks. Algselt oli va\u0308rvus po\u0303hiliselt must, kuid va\u0308hesel ma\u0308a\u0308ral esines ka punaseid, kollakashalle ja pruune. Hiljem ilmusid Uus-Meremaale eksporditud ja ka Euroopa riikide galloveide keha u\u0308mber lai valge triip loomade ristamisel, geneetilise mutatsiooni tulemusena. See tunnus oli loomadel dominantne ning kandus loomade vahetamise ja kaubanduse tulemusena kiiresti teistesse riikidesse. Triipudega loomi pu\u0308u\u0308ti ku\u0308ll algul karjast eraldada, kuna nad ei vastanud to\u0303ustandardile, kuid see ei andnud tulemust. On o\u0308eldud, et gallovei to\u0303ugu pole kunagi teiste to\u0303ugudega ristatud. Samas pole ka teada, kust on tulnud homosu\u0308u\u0308giotse nudi geen, kuna algselt olid loomad sarvilised. Paljud kirjalikud allikad kirjutavad 1700 ja 1800ndatel aastatel just nudidest gallovei to\u0303ugu veistest. Seeto\u0303ttu hakkas see veiseto\u0303ug inimestele meeldima ja nad otsustasid valikuid tegema just selle iseloomuliku tunnuse kaudu. 1851.a ha\u0308vitas Edinghburgi Highlandi Po\u0303llumajandusmuuseumi po\u0303leng ko\u0303ik selleks ajaks kogutud ajaloolised materjalid ja po\u0303lvnemisandmed gallovei to\u0303u kohta S\u030cotimaal moodustati Galloway Karja Selts ja esimene to\u0303uraamat ilmus 1862.a ja ta\u0308iendati 1878. aastal, kuid sellel ajal ainult musta va\u0308rvi loomadele. Esimene to\u0303uraamat valge triibuga galloveidele ilmus esmakordselt Inglismaal 1921. aastal, mil neid tunnustati eraldi to\u0303uks (triibuga gallovei \u2013 Belted Galloway Gattle)."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Standard gallovei to\u0303ugu veised on kogult va\u0308ikesed kuni keskmised. Triibuga galloveid aga keskmise suurusega ja parema lihatu\u0308u\u0308biga. Veiste pealiskarv on pikk ja pehme ning laineline, ning aluskarv tihe. Ta\u0308nu kahekordsele karvkattele on loomad ku\u0308lmale ja niiskusele ha\u0308sti vastupidavad. Su\u0308ndinud vasikad on mahagonipruunid. Looma pea on lu\u0308hike ja lai, ko\u0303rvad keskmise pikkusega ja laiad ning kaetud pikkade karvadega. Kael on keskmise pikkusega, abaluud ko\u0303rgele va\u0308ljaulatuvad, rind on ta\u0308idlane ja su\u0308gav. Loomad on nudid. Ammlehmad on pikaealised ja hea piimakusega."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Iseloomult on loomad rahulikud. Sobib ha\u0308sti ristamiseks, S\u030cotimaal ristatakse traditsiooniliselt s\u030corthormiga. Liha on kvaliteetne, marmorjas, o\u0303rn ja mahlakas. Esimesed Ga to\u0303ugu veised osteti Eestisse Taanist 2006.a. Eestis on gallovei to\u0303uma\u0308rgiks Ga ja pullidele antavad to\u0303uraamatunumbrid on vahemikus 90000...90999."}, {"text_idx": "#000010", "text": "Eesti Lihaveisekasvatajate Selts loodi 21. juunil 2000. aastal. Ta\u0308naseks on seltsil u\u0308le 350 liikme."}]