[{"text_idx": "#000000", "text": "Ja siis, just viimase pu\u0308hade-eelse Naistelehe + Naiste tru\u0308kkimineku pa\u0308eval lehvitas ta mulle kaugelt aia otsast. Ise la\u0308bima\u0308rg ja vanunud. See oli nagu kadunud hea so\u0303bra tagasitulek. Veidi viletsamana ku\u0308ll, aga ikka sama armsana. Ma unustasin hoobilt ko\u0303ik need vihaminutid, kui olin lubanud endale, et ko\u0303ik, nu\u0308u\u0308d la\u0308hen ja ostan uue, ning korjasin oma imeilusa kollasevalge pandlaga kindakese \u2013 jaa, just! \u2013 hellalt u\u0308les ja panin radiaatori ko\u0303rvale kuivama."}, {"text_idx": "#000001", "text": "Koos sellega mo\u0303tlesin: kui paljud meist vo\u0303ivad end nende jo\u0303ulude ajal tunda samamoodi eksinu, veidi muserdatu ja vettinuna. Kunagi on suure bravuuriga pandud ko\u0303igi nelja tuule poole ajama, kuid nu\u0308u\u0308d tahaks kangesti pa\u0308rast tungi ja tormi pa\u0308a\u0308seda tagasi kodusesse taskusse end soojendama. Kuid taskud on vahepeal kas kadunud vo\u0303i end kokku traageldanud. Ometi on jo\u0303ulud ko\u0303ige \u00abtaskulikum\u00bb aeg aastast u\u0308ldse!"}, {"text_idx": "#000002", "text": "Tegelikult tahtsin kirjutada ta\u0308navu oma jo\u0303ulujuttu sellest, et pole vahet, kuidas need po\u0308o\u0308ripa\u0308evapu\u0308had tulevad. Kas pere keskel vo\u0303i u\u0308ksi, kas kodusel rindel, rabades koristada ja kokata, vo\u0303i kuskil to\u0308o\u0308postil u\u0308ksildases valves, u\u0308mberringi u\u0308hiskonna stiihiad. Jo\u0303ulud asuvad ikka hinges, olles valguse ja paremuse poole pu\u0308u\u0308dlemise pu\u0308ha. Siin pole vahet, kes sul konkreetselt ko\u0303rval on."}, {"text_idx": "#000003", "text": "Siis tuli kinnas ja tuletas meelde - me ko\u0303ik tahame taskusse. Ja vahel ei olegi vo\u0303tmeks kinnas, vaid seesama tasku. A\u0308rgem siis sulgegem end. Jo\u0303ulud on ka andestamise ja halvast lahtilaskmise aeg. Mis tahes see halb ka oleks \u2013 nigelad ma\u0308lestused, mitte ko\u0303ige puhtamad teod vo\u0303i mo\u0303tted \u2013, unustagem need a\u0308ra ja po\u0308o\u0308rakem pilk valguse ja soojuse poole. Sest lootus peab alati ja\u0308a\u0308ma. Ka siis, kui oled ise u\u0308hel hetkel saatuse uperpalli mo\u0303jul see vettinud kinnas, kes tahaks va\u0308ga tagasi turvalisse ja sooja taskusse. Igau\u0308ks meist on seda va\u0308a\u0308rt, eriti jo\u0303ulude ajal."}, {"text_idx": "#000004", "text": "lausa ka\u0308sen ko\u0303igil lugeda Heidy Tamme a\u0308a\u0308rmiselt rokkivat lugu tugeva Eesti naise kujunemisest. Lk 6\nsoovitan kaasa mo\u0303elda ka Kristiina Heimets-Aigro mo\u0303tisklusele, et tugeva naise u\u0308listamise juures vajavad kiitust ka need naised, kes on teadlikult pu\u0308hendunud perele. Lk 14\nvalmistan ette meie ja\u0308rgmist, 28. aasta detsembril ilmuvat suurt Avesta kalendri erinumbrit!"}]