[{"text_idx": "#000001", "text": "\u201eReformatsiooni ei saa ka\u0308sitleda kui ainult religioosset protsessi, see haaras ja mo\u0303jutas kogu u\u0308hiskonda\u201c \u2013 Meelis Friedenthal"}, {"text_idx": "#000007", "text": "Ungari poliitiline olukord 16. sajandi alguses"}, {"text_idx": "#000009", "text": "Ungari riikluse ja u\u0308hiskonna jaoks u\u0308ldisemalt algas 16. sajand poliitilises mo\u0303ttes keerulistes oludes. Esimest aastaku\u0308mmet iseloomustas va\u0308ikeaadli ja aristokraatia omavaheline vo\u0303itlus no\u0303rgenenud kuningavo\u0303imu tingimustes ning talurahvarahutused u\u0308helt poolt, teisalt aga ja\u0308tkus moslemitest tu\u0308rklaste invasioon. Osmanite impeerium oli Ungari piirideni jo\u0303udnud juba 14. sajandi lo\u0303pus, kui tu\u0308rklased vallutasid aastatel 1395\u20131396 Po\u0303hja-Bulgaaria alad ja lo\u0303id serblasi Kosovo Polje lahingus 1389. aastal (Cartledge 2011, 44). Peale 1453. aastal aset leidnud Konstantinoopoli langemist kinnistasid tu\u0308rklased oma vo\u0303imu piirkonnas lo\u0303plikult. Tee osmanite edasitungiks Euroopasse oli nu\u0308u\u0308d avatud[7]. Ungari jaoks ta\u0308hendas Konstantinoopoli langemine seda, et riik oli sattunud vo\u0303itluses u\u0308ha tugevnevate tu\u0308rklastega eesliinile. Kuid seda aega on nimetatud ka Ungari kuldajastuks, Ma\u0301tya\u0301s Hunyadi ehk Matthias Corvinuse ajastuks[8], sest riik oli toona veel oma vo\u0303imsuse tipul (Berte\u0301nyi 1999, 64\u2013150). Viimasest annab tunnistust u\u0308lekaaluka tu\u0308rklaste va\u0308e lo\u0308o\u0308mine toonase Ungari linna Na\u0301ndorfehe\u0301rva\u0301ri, ta\u0308napa\u0308evase Serbia pealinna Belgradi all 1456. aastal, seeja\u0308rel 1479. aastal nn Leivava\u0308lja lahingus Osmani impeeriumi ja Valahhia u\u0308hise armee purustamine ning tagatipuks vallutasid ungarlased 1485. aastal Saksa-Rooma riigi mo\u0303ju va\u0308hendamiseks isegi Viini (Kontler 2016, 134). Va\u0308idetavalt seeto\u0303ttu, et naabrid olevat vo\u0303itluses osmanitega na\u0308idanud u\u0308les liigset leigust. Samas aga oli Ungari 16. sajandi alguseks, nagu juba viidatud, sisemiselt no\u0303rgenenud \u2013 kuningatroon oli la\u0308inud leedu-poola pa\u0308ritolu Jagelloonide du\u0308nastia ka\u0308tte, kes nautlesid varasema hiilguse aupaistes ajal, kui majanduselus su\u0308venes surutis ja riiki kurnas erinevate huvigruppide omavaheline rivaliteet ehk keskvo\u0303im na\u0308itas selgeid lagunemise ma\u0308rke. Peale Corvinuse surma alanud riigisu\u0308steemi allaka\u0308iku raamistas ka Gyo\u0308rgy Do\u0301zsa elik Gyo\u0308rgy Sze\u0301kely[9] juhitud seekelite[10] u\u0308lesto\u0303us. Vaatamata asjaolule, et 1514. aastal suudeti rahutused maha suruda, pingete kuhjumine Ungari u\u0308hiskonnas ja\u0308tkus (Bitskey 1999, 249\u2013256)."}, {"text_idx": "#000011", "text": "1528. aasta 29. veebruaril saavutas ertshertsog Ferdinandi konkurent kuningas Ja\u0301nos I Szapolyai Osmanite sultani toetuse, mille tulemina tekkis Ungari sisepoliitikas kolme osapoolega konflikt. Aastal 1529 jagati kuningriik kaheks osaks \u2013 Habsburgide Ungariks ja Ida-Ungari kuningriigiks. Tu\u0308rklaste ka\u0308tte ja\u0308i esialgu vaid ta\u0308napa\u0308eva Serbias Vojevodinas asuv Szere\u0301mse\u0301gi (Sremski) piirkond. Kuid Buda langemine aastal 1541 to\u0303i endaga kaasa Ungari jagamise juba kolmeks osaks (Cartledge 2011, 83; Varga 2016, 159). Isegi pa\u0308rast osmanite lu\u0308u\u0308asaamist Egeri all 1552. aastal ja\u0308i maa kuni 17. sajandi lo\u0303puni kolmeks osaks jagatuks. Kuigi piire nihutati sel perioodil sageli, vo\u0303ib kolmest osast a\u0308ra tunda enam-va\u0308hem ja\u0308rgmisi. Esmalt nn Kuninglik Ungari, mis koosnes po\u0303hja- ja la\u0308a\u0308nepoolsetest Ungari aladest. Selles piirkonnas tunnustati Ungari kuningana Ferdinand I-t. Seda osa Ungarist on enamasti ka\u0308sitletud kui Ungari kuningriigi ja\u0308rjepidevuse kandjat (Cartledge 2011, 94\u201398). Kuninglik Ungari koos nn Osmanite Ungariga kannatasid alaliste so\u0303jaliste konfliktide to\u0303ttu vo\u0303rreldes ida- ja kagupoolsete piirkondadega ra\u0308ngemalt. Nii ra\u0308ngalt, et varasemalt ungarlastega tihedalt asustatud lo\u0303unapoolsetelt aladelt kadus ungari elanikkond peaaegu ta\u0308ielikult (Kiss 2016, 15)[12]. Hinnanguliselt hajutati mo\u0308o\u0308da Ottomani impeeriumit laiali kuni kolm miljonit ungarlast (Fregosi 1998, 235\u2013282), kellest arvatavalt minetas ma\u0308rkimisva\u0308a\u0308rne osa aja mo\u0308o\u0308dudes enda senise identiteedi ja assimileerus kohaliku elanikkonnaga[13]."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Teiseks eraldunud piirkonnaks oli Ida-Ungari kuningriik (1529\u20131570), mille ja\u0308rglaseks oli omakorda Transilvaania[14] vu\u0308rstkond (1570\u20131711). Transilvaania vu\u0308rstiriik kuulus 16. saj mo\u0303juvo\u0303imsa Szapolyaide perekonna vo\u0303imu alla (Kontler 2016, 154). Siinjuures on paslik ma\u0308rkida, et see territoorium, mis oli poliitilises mo\u0303ttes sageli Osmanite mo\u0303jualune, erines nn pa\u0308ris Transilvaaniast ja koosnes lisaks veel mitmetest teistest aladest, mille kohta kasutati ka nimetust Partium (samas, 152). Kolmandaks Ungariks oli nn Osmanite Ungari, mis ho\u0303lmas peaasjalikult Alfo\u0308ldi[15]. Kuid Ida-Ungari kuningriigi valitseja Ja\u0301nos I Za\u0301polyai surma ja\u0308rel jagasid tu\u0308rklased tema valdused omakorda kaheks. Enamik liideti otseselt Osmanite impeeriumi koosseisu. Alad, millest 1570. aastal moodustus Transilvaania vu\u0308rstkond, anti aga tema 1540. aastal su\u0308ndinud poja Ja\u0301nos II Sza\u0301polyai valitsemise alla[16] (La\u0301za\u0301r 1997, 111\u2013115)."}, {"text_idx": "#000015", "text": "Kesk-Euroopa riigina ja ma\u0308rkimisva\u0308a\u0308rselt arvuka saksakeelse (linna)elanikkonnaga oli Ungari tihedalt seotud saksakeelse kultuuriruumiga. Seeto\u0303ttu mo\u0303jutasid Pu\u0308ha Saksa-Rooma keisririigi arengud \u2013 olid need siis majanduslikud, poliitilised, kultuurilised vo\u0303i midagi muud \u2013 tihedate sidemete to\u0303ttu Ungari u\u0308hiskonda olulisel ma\u0308a\u0308ral. Siin on paslik osutada asjaolule, mis na\u0308itab ilmekalt Ungari toonast tihedat seotust saksakeelse asustus- ja kultuuriruumiga \u2013 nimelt loeti reformatsiooniliikumise initsieerinud Martin Lutheri 95 teesi Ungaris avalikult ette juba 1518. aastal (Payton 2010, 132). Nii na\u0308eme, et Wittenbergist levima hakanud protestantismi ideed jo\u0303udsid o\u0303ige pea Ungarisse, kus esmalt levisid uue o\u0303petuse so\u0303numid saksa keelt ra\u0308a\u0308kivate linlaste (bu\u0308rgerite), st kirjaoskajatest ka\u0308sito\u0308o\u0308liste, kaupmeeste ja kaevandusinseneride kogukondades. Seda eeska\u0308tt U\u0308lem-Ungari[20] vabades kuninga-[21] ja peamiselt Garami jo\u0303e[22] a\u0308a\u0308res asuvates jo\u0303ukates kaevanduslinnades (Dennison 2008a, 5), kuid o\u0303ige pea ka Transilvaania saksa asundustes (Vogel 1995, 77). Seega teame, et reformatsiooniideede ilmumise ajaks oli Po\u0303hja-Ungari linnade vo\u0303rk juba ha\u0308sti va\u0308lja kujunenud. Reformatsiooni ideede levimise kontekstis vo\u0303ib esitada ka ku\u0308simuse, kas kaupade liikumine ma\u0308a\u0308ras ka\u0308sito\u0308o\u0308liste, inseneride ja teiste inimeste liikumise vo\u0303i kogukondlik vo\u0303rgustik kaupade ja inimeste liikumise (Csepregi 2017, 141). Igatahes on oletatud, et esimesteks usupuhastuse ideid tutvustavateks isikuteks vo\u0303isid olla nii kaubareisidel Euroopas liikunud kaupmehed, paremat teenistuskohta otsivad ka\u0308sito\u0308o\u0308lised kui Saksamaalt Wittenbergist o\u0303pingutelt koju naasnud vaimulikud, aga ka ilmikutest jutlustajad. Selle arvatavalt kirju seltskonna seas oli ka hiljem Ungari Lutheriks nimetatud Matthias De\u0301vay Biro\u0301[23] (Fedorc\u030ca\u0301k 2012, 34\u201338), Leonard Sto\u0308ckel (tuntud ka Sto\u0308ckel Le\u0301na\u0301rdina)[24] ning teisedki hilisemaid su\u0308ndmusi mo\u0303jutanud isikud. (Dennisson 2008b, 132\u2013134) Seega saab nentida, et usu-uuendusega seotud so\u0303numid leidsid Ungarisse jo\u0303udes kiireks ja laialdaseks levimiseks soodsa pinnase (Bitskey 1999, 242). Etteruttavalt vo\u0303ib ma\u0308rkida, et suur osa u\u0308hiskonnast vo\u0303ttis Lutheri o\u0303petuse o\u0303ige pea omaks. Seda koguni sellisel ma\u0308a\u0308ral, et ma\u0308rkimisva\u0308a\u0308rne osa toonasest Ungarist muutus loetud ku\u0308mnendite jooksul elik lu\u0308hikese ajaga luterlikuks (Pap, 2019)."}, {"text_idx": "#000017", "text": "Kuningliku o\u0303ukonna intellektuaalses o\u0303hustikus aset leidnud vestlustes ja va\u0308itlustes kasutati ohtralt Erasmuse tsitaate, loeti ette ja to\u0303lgendati tema kirjato\u0308id nii kiriku, Piibli kui poliitikaga seonduvates ku\u0308simustes (Bitskey 1999, 242\u2013243). Erasmuse mo\u0303jutatud humanistlik vaimsus hakkas Buda kuninglikust o\u0303ukonnast \u2013 pelgalt viimase olemasolu ja autoriteedi to\u0303ttu (Csepregi 2017, 144) \u2013 aegamisi kanduma va\u0308iksemate linnade a\u0308rksamatesse (saksa keelt ko\u0303nelevatesse) seltskondadesse. Sealt edasi juba maapiirkondade aristokraatlikesse va\u0308ikeo\u0303ukondadesse, jo\u0303udes isegi Wittenbergis mitte o\u0303ppinud teoloogide sekka. Usuku\u0308simustega seotud arutelude ja\u0308rkja\u0308rguline levimine avaliku ruumi erinevatesse struktuuriosistesse \u2013 linnata\u0308navatele, turgudele, va\u0308ljakutele ja vo\u0303o\u0303rastemajadesse \u2013 muutus avalikuks kultuurina\u0308htuseks. Taolises, varasemaga vo\u0303rreldes avatud keskkonnas ei olnud usuideed enam piiratud kiriku kontrollitud teoloogilise raamistikuga ja vaba arutelu kujunes o\u0303ige pea elu loomulikuks osaks. Humanismile omane mo\u0303tteviis, mis oli aldis skeptitsismile ega tundnud aukartust sajandeid vanade hoiakute ees ning oli valmis u\u0308mber mo\u0303testama ja to\u0303lgendama luustunud dogmasid, valmistas ette pinnase radikaalsema ja pragmaatilisema luterluse tulekuks. Niiviisi oli kujunenud Lutheri o\u0303petuse levimise jaoks intellektuaalselt soodne atmosfa\u0308a\u0308r ka Ungari aristokraatia (Bitskey 1999, 242\u2013243), sh va\u0308ikeaadlike seas, aga laiemaltki."}, {"text_idx": "#000018", "text": "Moha\u030acsi katastroofi ja\u0308rgne katoliku kiriku mo\u0303ju ja\u0308rsk langus oli lisaks eelpool toodud teguritele mo\u0303jutatud ka asjaolust, et koos kuningaga hukkus lahingus nii 28 suurnikku kui ligikaudu pool kiriku ko\u0303rgemast juhtkonnast[27]. Seega sai erasmusliku humanismi levimise ja reformatsiooni kiuste seni suhteliselt tugevana pu\u0308sinud Ungari katoliku kirik juhtkonna kaotuse to\u0303ttu ra\u0308ngalt kannatada. Reformatsiooni ideedega liitumise protsess oli aadelkonna seas alanud juba enne Moha\u030acsit ja peale lahingut need tendentsid vaid su\u0308venesid. Seega juba varasemast alanud katoliku kiriku autoriteedi murenemine ja\u0308tkus. Va\u0308ikeaadlike ja isegi ko\u0303rgema aristokraatia edasine po\u0308o\u0308rdumine protestantismi poole vaid soodustas niigi juba kannatada saanud katoliku kiriku taandumist (Dennison 2008a). Veelgi enam, mitmed rahulolematud aadlikud kasutasid juhust ja haarasid peremeheta ja\u0308a\u0308nud, kuid seni kirikule kuulunud maid enda valdusesse. Moha\u030acsis toimunut peeti jumalikuks karistuseks katoliku kirikule ebao\u0303igluse ja korruptsiooni eest ning kiriku vara ho\u0303ivamine vo\u0303is tunduda sobiva hu\u0308vitisena[28]. Ku\u0308ll aga seadis taoline tegevus ho\u0303ivajad katoliku kiriku silmis va\u0308ljapoole seadust, mis kinnistas vara ho\u0303ivajaid veelgi tugevamini usu-uuendajate leeri. Tagasiteed katoliku kiriku ru\u0308ppe ei pruukinud peale sellist tegu enam olla. Kuid vara, sh maavalduste ho\u0303ivamine ei olnud vaid Ungari olusid iseloomustav na\u0308htus. Tegemist oli ma\u0308rksa laiema probleemiga, millele juhtis 1540. aastal oma traktaadiga \u201eKirikute valdamise kohta\u201c ta\u0308helepanu ka aastatel 1491\u20131551 elanud Strasbourgi reformaator Martin Bucer[29] (Payton 2010, 13)."}, {"text_idx": "#000019", "text": "Luterluse levimisest ja kinnistumisest ra\u0308a\u0308kides ei saa teiste asjaolude seas mitte kuidagi alahinnata iga u\u0308ksiku karismaatilise jutlustaja ja vo\u0303imeka organisaatori individuaalset panust. 1529. aastast alustas Ungari aladel oma aktiivset tegevust jutlustaja ja evangeeliumi levitajana Krakowi[30] ja Wittenbergi u\u0308likoolide taustaga juba eelpool mainitud Matthias De\u0301vay Biro\u0301. Reformatsiooni ideede levimises on Matthias De\u0301vay Biro\u0301 rolli raske u\u0308le hinnata, sest ilmselt oli just tema see, kes andis Moha\u030acsis toimunud lu\u0308u\u0308asaamisele ungarikeelse elanikkonna jaoks teoloogilise to\u0303lgenduse. Selle sammuga u\u0308letas reformatsiooniidee saksa ja ungari keelepiiri ja usu-uuendusega seotud ideed hakkasid ungarlaste seas vo\u0303rreldes eelnevate aastatega ma\u0308rksa jo\u0303ulisemalt levima (Csepregi 2017, 146\u2013147). Lisaks Matthias De\u0301vay Biro\u0301le naasid Wittenbergi u\u0308likooli lo\u0303petamise ja\u0308rel Ungarisse Antikristuse paavsti hu\u0308u\u0308dnime pa\u0308lvinud Imre Ozorai[31], literaat Andra\u0301s Farkas[32] ja paljud teised. Matthias De\u0301vay Biro\u0301 levitatud luterliku so\u0303numi kohaselt \u201eoli kirik sotsiaalne siduja, kus ei kehti klassireeglid ega seisuslikud vahed\u201c. Idee, et \u201eiga u\u0308ksikisik on Jumala ees isiklikult vastutav\u201c ja \u201eJumala palge ees on ko\u0303ik vo\u0303rdsed\u201c, vo\u0303is eriti ko\u0303nekalt puudutada neid u\u0308hiskonnakihte, kes tundsid end teiste poolt survestatuna. Oletada vo\u0303ib, et \u201eJumala palge ees on ko\u0303ik vo\u0303rdsed\u201c so\u0303num leidis peamiselt talupoegadest koosnevas ku\u0308lau\u0308hiskonnas sedavo\u0303rd soodsat vastuvo\u0303ttu, et tagas piisavalt suure hulga inimeste kaasamisega ja territoriaalses mo\u0303ttes laialdastel aladel levides reformatsiooniliikumise edukaks ja ja\u0308tkusuutlikuks edasitoimimiseks tugeva kandepinna. Seda esialgu ku\u0308ll peamiselt Ungari po\u0303hjapool asuvates piirkondades, aga ka Transilvaanias (Fabiny 1997, 5\u20137). Seega saab to\u0303deda, et kui seni olid seisuslikus u\u0308hiskonnas uudsed mo\u0303ttevoolud ja arusaamad levinud u\u0308ldjuhul horisontaalselt ning jo\u0303udsid madalamatesse sotsiaalsetesse kihtidesse peaasjalikult kohaliku suvera\u0308a\u0308ni no\u0303udel, siis luterluse vo\u0303iduka\u0308iguga hakkasid taolised barja\u0308a\u0308rid kiiresti murenema."}, {"text_idx": "#000022", "text": "Vaatamata asjaolule, et Ungari seadusandlik kogu oli usupuhastajate vastu vo\u0303itlemiseks juba varakult \u2013 aastatel 1523[35] ja 1525[36] \u2013 mitu seadust kehtestanud, ei suutnud taolised meetmed reformatsiooni vo\u0303iduka\u0308iku kuigivo\u0303rd pidurdada (Dennison 2008a). Isegi sajandi teisel poolel alguse saanud vastureformatsioon ei suutnud esialgu usu-uuendusega seotud ideede levimise vastu suurt midagi teha. Katoliku kiriku meeleha\u0308rmiks leidis Ungaris samal ajal aset hoopistu\u0308kkis protestantismi tugevnemine, nn teine laine. See ta\u0308hendas kalvinistlike ehk reformatsiooni reformimise ideede levimist sellisel ma\u0308a\u0308ral, et 16. sajandi lo\u0303puks vo\u0303is protestantlike kirikutega \u2013 kellest selleks ajaks valdava osa moodustasid kalvinistid \u2013 olla liitunud juba 90% elanikkonnast (Payton 2010, 12). Oluline muutus toimus mo\u0303neku\u0308mne aasta jooksul ka Ungari seadusandlikus kogus. Nimelt tunnustati juba 1549. aastal Po\u0303hja-Ungari nn viie kuningliku vabalinna luterlikku, Philipp Melanchthoni 1540. aasta Confessio Augustana Variata\u2019le tuginevat (Howard ja Murdock 2015, 110) usutunnistust Confessio Pentapolitana\u2019t."}, {"text_idx": "#000025", "text": "[1] Eesti keeles: munga peakate ei tee veel mungaks\n(vihje sellele, et teoloogia-alane haridus ei pruugi hariduse saanust teha veel\nteoloogi selle mo\u0303iste sisulises ta\u0308henduses)."}, {"text_idx": "#000026", "text": "[2] Huldrych Zwinglit peetakse S\u030cveitsi protestantismi\nloojaks. Nagu Martin Luther, nii la\u0308htus ka Zwingli Pu\u0308hakirja ko\u0303rgeimast\nautoriteedist, kuid oli selles osas rangem. U\u0308ks tema kuulsamaid lauseid on: \u201eKo\u0303ik,\nkes u\u0308tlevad, et evangeelium on kehtetu ilma kiriku kinnituseta, on eksinud ja\nlaimavad Jumalat.\u201c Tema kohta vo\u0303ib kasutada ka va\u0308ljendit \u201eteoloogist va\u0308ejuht\u201c,\nsest ta hukkus 11. oktoobril 1531. aastal Zu\u0308richi kantonis Kappeli linna\nla\u0308histel toimunud lahingus katoliiklastega. Koos Zwingliga langes 24"}, {"text_idx": "#000027", "text": "[3] Einsiedelni perioodi 1516\u20131519 peetakse Zwingli\nsisemise arenemise ja ku\u0308psemise ajaks, misto\u0303ttu vo\u0303ib Einsiedelni pidada"}, {"text_idx": "#000028", "text": "[4] Zwingli va\u0308itis, et ku\u0308mnised ei ole kiriku jumalik\no\u0303igus ja need ei tohiks olla kohustuslikud."}, {"text_idx": "#000029", "text": "[5] Teeside avalik esitamine kinnitatuna (u\u0308likooli)\nkiriku uksele oli varauusaegses u\u0308hiskonnas, mo\u0303istagi akadeemilistes\nringkondades elik u\u0308likoolides, u\u0308he avaliku disputatsiooni eeltingimusena\ntavaline komme. Taolisel viisil tehti vaidlusalused ku\u0308simused asjassepuutuvaile\nva\u0308hemalt na\u0308dal enne dispuudi toimumist ka\u0308ttesaadavaks. Ka Martin Luther ja\u0308rgis"}, {"text_idx": "#000032", "text": "[8] Ma\u0301tya\u0301s Hunyadi ehk Matthias I Corvinus oli Ungari,\nHorvaatia ja Bo\u0308o\u0308mimaa kuningas, kes valitses alates 1458. aastast kuni surmani\n1490. aastal. Tema valitsemisajal, riigi poliitilise ja so\u0303jalise vo\u0303imsuse\nko\u0303rgajal, tihenesid Ungari sidemed ka u\u0308leja\u0308a\u0308nud Euroopaga, eeska\u0308tt Itaalia"}, {"text_idx": "#000034", "text": "[10] Seekelid elik ungari keeles sze\u0301kelyek on peamiselt Transilvaania idaosas elav u\n650 000 hingeline ungarlaste etniline ru\u0308hm, keda esimest korda on mainitud\n12. sajandil. Arvatavalt teenisid nad vabade meestena Ungari so\u0303java\u0308es, nende\npeamiseks u\u0308lesandeks oli kaitsta riigi piiri Transilvaania piirkonnas."}, {"text_idx": "#000035", "text": "kuningas aastast 1526 ja Horvaatia kuningas alates 1527. aastast kuni surmani\n1564. aastal. Tema vend Karl V (1500\u20131558) oli Pu\u0308ha Saksa-Rooma keisririigi\nkeiser, alates aastast 1556 sai keisriks Ferdinand I."}, {"text_idx": "#000037", "text": "[13] Paul Fregosi esitatud number 3 miljonit tundub"}, {"text_idx": "#000038", "text": "[14] Ungaris nimetatakse Transilvaania piirkonda Erde\u0301lyks."}, {"text_idx": "#000039", "text": "[15] Geograafiliselt ma\u0308a\u0308ratletakse Alfo\u0308ldi Kesk-Doonau\najalookultuuriliselt Pannoonia tasandikuna. Tegemist on ta\u0308napa\u0308eva Ungari lo\u0303una-\nja idapoolse osaga, mis katab suurema osa riigi territooriumist."}, {"text_idx": "#000041", "text": "[17] Ta\u0308napa\u0308eval asub Osijeki linn Horvaatias"}, {"text_idx": "#000042", "text": "[18] Mitmed naaberrahvad, nt serblased, valahhid,\nbulgaarlased jt olid o\u0303igeusklikud elik liitunud idakirikuga."}, {"text_idx": "#000044", "text": "[20] Felvide\u0301k ehk U\u0308lamaa, u\u0308lemine maakond. Ta\u0308histas\nta\u0308napa\u0308eva Slovakkia alasid, slovakid peavad\nFelvide\u0301ki nimetuse kasutamist enda riigi kohta solvavaks. Samas kasutab\nseda nimetust Slovakkias elav arvukas ungarlaste va\u0308hemus (kuni 500 000\ninimest) viitamaks aladele, kus nad elavad. Osa Slovakkias elavatest\nungarlastest kasutavad endi kohta nimetust felvide\u0301ki magyarok ehk u\u0308lamaa"}, {"text_idx": "#000052", "text": "[28] Ku\u0308llap ja\u0308i nii mo\u0303nigi kord to\u0303ele ja doktriinile\nustavuse ku\u0308simused lihtlabase ahnuse varju ehk kasutati a\u0308ra avanenud vo\u0303imalus\nsulgeda kloostrid selleks, et saada nende valdustes olevad maad koos varaga"}, {"text_idx": "#000053", "text": "[30] Poola oli 16. sajandil protestantismiliikumisest\ntugevalt mo\u0303jutatud. Arvatavalt oli 1569. aastal umbes pool Poola Seimi\nliikmetest protestandid, 1580. aastal oli Poolas u 1000 protestantlikku kirikut\nja aastaks 1600 vo\u0303isid ligikaudu pooled Poola aadlikud olla protestandid. Neist"}, {"text_idx": "#000054", "text": "Wittenbergi u\u0308likoolides. Ozorai oli u\u0308ks esimesi reformatsiooni ideede\nlevitajaid Ungaris. Kirjutas usuproosat, mis osaliselt on sa\u0308ilinud."}, {"text_idx": "#000056", "text": "[33] Reformeeritud kiriku elik kalvinistide ka\u0308sitluse\nkohaselt to\u0303usid u\u0308letamatud vastuolud esile 1529. aastal Marburgi kollokviumi\najal, kui Martin Luther olevat oma oponentidele vastanud: \u201eMeie vaimul ei ole"}, {"text_idx": "#000057", "text": "[35] 1523. aasta nn Pu\u0308ha Georgi pa\u0308eva parlamendi\nistungi otsusega, nn akt 54, mo\u0303isteti ko\u0303ik luterlased ja nende patroonid pea\nmaha raiumise teel surma ning su\u0308u\u0308dimo\u0303istetute vara kuulus konfiskeerimisele.\nSamas on teada, et tegelikkuses ei hakatud vastuvo\u0303etud otsust kunagi rakendama."}, {"text_idx": "#000058", "text": "[36] 1525. aastal Rakos toimunud parlamendi istungil vastu vo\u0303etud otsus oli veelgi karmim, ja seda hakati ka ellu viima. Selle kohaselt tuli luterlased elusana po\u0303letada ja nende vara kuulus konfiskeerimisele ning jagamisele riigikassa ja teiste maaomanike vahel. (Fabiny 1997, 3)"}, {"text_idx": "#000083", "text": "ja usuvabadus: reformatsiooni teoloogia ja vaimsuse po\u0303hijooni\u201c \u2013 Reformatsioon\n500 \u2013 vaimsus, kultuurimo\u0303jud, perspektiivid. Toim. A. Burghardt, R."}, {"text_idx": "#000090", "text": "Usust o\u0303igeks (Rm 1:16\u201317)Pluralism ja dialoogValgus paistab (nr 76/ 24.5.2013)EELK perikoopide abimaterjal 5/13: kolmainupu\u0308ha Rm 11:33-36Kirikud kutsuvad valima ning hoiatavad populismi ja ekstremismi eestSu\u0308mboolika, 3. osa (X-XIV)EELK Usuteaduse Instituudi missioon ENSV pa\u0308evilUsupuhastuspu\u0308ha: vabastatud selleks, et Kristusest ro\u0303o\u0303mu tunda!"}, {"text_idx": "#000091", "text": "Kirikud ja kirikuosadused (viite kirjeldust na\u0308idatakse, kui hiirekursor on viite kohal)"}, {"text_idx": "#000093", "text": "Teoloogiline haridus ja teadus Eestis"}, {"text_idx": "#000097", "text": "La\u0308hemal to\u0303ele (Kosmos. Teadvus. Jumal.)"}, {"text_idx": "#000098", "text": "Avaldatud materjalide o\u0303igused kuuluvad toimetusele ja autoritele. Ajakirja ja toimetuse kohta vt siit; kontakt: toimetus[a\u0308t]kjt.ee"}]