[{"text_idx": "#000003", "text": "Arvustus. \"Kes on end teinud vaimselt tugevaks, see pu\u0308sib aja mu\u0308hisevais to\u0303mbtuulis\""}, {"text_idx": "#000005", "text": "Kui ka\u0308staks u\u0308he lausega va\u0308ljendada Henrik Visnapuu (1890\u20131951) so\u0303numit ja\u0308reltulevatele po\u0303lvedele, siis valiksin ehk pealkirjas esitatud tsitaadi. Visnapuu oli ja\u0308rjekindlamaid eesti kultuuri\u00adkoguduse eestko\u0303nelejaid ja samas ka (paha)endelise ajalooka\u0308igu aistijaid. Ko\u0303ik temas on tuuline, liikuv, pu\u0308rgiv, programlev, kiirustav, rahutult maksimaalsust taotlev. Sellisena kehastab ta to\u0303elise protagonistina seda Eesti ajaloo\u00adkiirenduse draamat, mis XX sajandi esimesel poolel kujunes hu\u0308ppeliseks kultuuriteoks, just nagu kogudes kiirkorras kapitali eesseisva katkestuse u\u0308leelamiseks."}, {"text_idx": "#000007", "text": "Vo\u0303tkem jutt u\u0308les pisukese nurinaga. Tegemist ei ole kommenteeritud va\u0308lja\u00adandega, kuid sellest hoolimata vo\u0303iks ilmumisandmetes olla pisut rohkem infot ja vahel mo\u0303ni tarvilik lisama\u0308rkus. Na\u0308iteks et Kauges Kodus 1947. aastal ilmunud \"\"Siuru\" kevad\" on va\u0308ikeste muudatustega peatu\u0308kk memuaarraama\u00adtus \"Pa\u0308ike ja jo\u0303gi\" (1951). Vo\u0303i et \"Millal su\u0308nnib inimene?\" on ilmunud ka \"Pa\u0308ikese ja jo\u0303e\" kordustru\u0308kkides (1995, 2010). Kui mo\u0303ni ha\u0308dapa\u0308rane kommentaar on joone alla lisatud, siis ei tohiks ja\u0308tta arvustajale vo\u0303imalust omakorda ta\u0308psustada, et Visnapuu loetletud pealkirjade ta\u0308iendamisel autoritega on ja\u0308a\u0308nud ma\u0308rkimata \"Aja laulude\" autor Jaan Ka\u0308rner (lk 310)."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Po\u0303hjalikust u\u0308ksikautoreid iseloomustavast u\u0308levaatest \"Eesti proosa 1918\", mis ilmus Vabas Maas 3.\u20135. veebruaril 1919, on avaldatud u\u0308ksnes sissejuhatav, ajastut u\u0308ldiselt kirjeldav osa. Ilmumisandmetes olnuks korrektne a\u0308ra ma\u0308rkida osaline avaldamine. Muidu mo\u0303tleb ta\u0308napa\u0308eva lugeja, et mis imelikke proosa\u00adu\u0308levaateid vanasti kirjutati, ilma kirjanike nimedeta. Kuid samas \u2013 selline talitus\u00adviis iseloomustab ha\u0308sti koostaja soovi esitada Visnapuud kui ajastu vaimu, manifestide, programmkirjutiste ja kirjandus- ning kultuuriideoloogiliste taotluste so\u0303nastajat. Visnapuu kirjandus\u00adarvustuste na\u0308iteid sellest raamatust ei leia, kui mo\u0303ned u\u0308levaatelised kolleegide loomingu iseloomustused va\u0308lja arvata. Nii on ja\u0308a\u0308nud ko\u0303rvale peaaegu ko\u0303ik esseed kogumikust \"Vanad ja vastsed poeedid\" (1921), mis kajastavad Visnapuu luulemo\u0303istmist ja tema to\u0308o\u0308d kirjandusloolasena, samuti muud u\u0308levaated ja arvustused, millest kas vo\u0303i Tammsaare \"To\u0303e ja o\u0303iguse\" kohta kirjutatu pakub huvi omaaegsete arusaamade talletajana. Kuid oleksin ta\u0308iesti no\u0303us va\u0308itega, et ideologiseeriv Visnapuu on ja\u0308tnud kirjanduslukku palju omapa\u0308rasema, intensiivsema ja visnapuulikuma ja\u0308lje kui arvustaja Visnapuu. Nii et koostaja ro\u0303huasetust vo\u0303ib igati respekteerida, kuigi peota\u0308is Visnapuu kirjandus\u00adarvustusi pu\u0308sib ka meeles, kas vo\u0303i need Tammsaare omad."}, {"text_idx": "#000009", "text": "Olen ikka mo\u0303elnud, et kui luuletajatest kedagi Tammsaarega ko\u0303rvutada, siis oleks see Visnapuu. Midagi nende taotlustes ja po\u0303hilises pingeva\u0308ljas on kokkuko\u0303lalist. Suurejooneline, lausa kosmiline inimesega ma\u0308ssamine. Visnapuu hingeline lo\u0303hestatus ja Tammsaare olemuslik paradoksaalsus. Millega po\u0303imub midagi tabamatult eestilikku. Na\u0308iteks kirjutab Visnapuu aastal 1922 va\u0308gagi tammsaarelikult programmilised read, vo\u0303ib-olla isegi pisut ennetades proosameistrit: \"Kuid meie kirjanduslik u\u0308lehomme peab meile andma oma\u00adpa\u0308rase eesti kirjanduse, mille oma\u00adpa\u0308rasus on u\u0308ldinimliku suhtumisega. See kirjandus peab seisma Euroopa kirjanduskultuuri tasapinnal ning andma omis u\u0308ksikteoseis kangelasi, kes, olles omalt laadilt eestlased, seisaksid tugevasti oma maastiku keskel, omis oludes, kuid va\u0308ljendaksid seejuures u\u0308ldinimlikku, nagu seda on Ibseni ja Dostojevski kangelased.\" (lk 132\u2013133) Dostojevski ka juba paigas! Pole ju saladus, et Tammsaare vaimsuses on vene kirjandus ma\u0308nginud oma rolli ja ka Visnapuul oli oma \"vene periood\", ta elas ja boheemitses Peterburis, liikus isegi Sergei Jessenini kaaskonnas, ja selle perioodi kirjutised on Runnel olulistena kogumikku vo\u0303tnud. Pole vo\u0303imatu, et nii Visnapuu kui ka Tammsaare inimesekultusel on u\u0308hiseid la\u0308htekohti."}, {"text_idx": "#000010", "text": "Tammsaare avaldas Visnapuu 50 aasta juubeliks ku\u0308llaltki kru\u0308ptilise ja ma\u0308ngitseva kirjato\u0308o\u0308,(1) aga hea tahtmise juures vo\u0303iks sealt va\u0308lja lugeda, et ta hindas ko\u0303rgelt Visnapuu \"Taliharja\" (1920), u\u0308ldhumaanse ja inimkeskse paatosega luulekogu; ja suhtus skeptilisemalt Visna\u00adpuu mu\u0308stilisematesse otsingutesse, niisamuti tema riiklikku kultuuriideoloogi rolli. Tammsaarel pole niisugust personifitseeritud kodumaad nagu Visnapuul (Vargama\u0308e on keerulisem metafoor), seda pidevalt saatvat \"sind\", mis on segu geograafilisist to\u0303siasjust ja Visnapuu enda hingelisist peegeldusist. Visnapuu on oma kodumaaga nagu usklik inimene, kes pole kunagi u\u0308ksi, ta on ikka koos temaga, o\u0303nnelik vo\u0303i tu\u0308lis, ahastuses vo\u0303i ekstaasis. Ka programmkirjutised va\u0308ljendavad seda kaksainsust, saatuslikku seost, mis on andnud Visnapuu elule sisu. See, mis lo\u0303puks nende paiguti agiteerivate kirjato\u0308o\u0308de juures lummab, ongi teise inimese peaaegu kaitsetu pu\u0308hendumus, tema elu mo\u0303te."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Visnapuu on suure murranguaja vaimuliikumiste so\u0303nastaja. Vajadus midagi a\u0308rgitada ja liikuma panna oli tal loomuses juba enne, kui to\u0303elised murrangud saabusid. Ta tuli kirjandusse \"momentlasena\", va\u0308ikses seltskonnas, kes andis va\u0308lja koguteosed \"Moment\" (1913) ja \"Roheline moment\" (1914). Asjaosaliste liialdatud ettekujutuse u\u0308le, et tegu on kirjandusliku murrangu esindajatega, vo\u0303is Tuglas tookord po\u0303hjendatult ironiseerida.(2) Aga Visnapuu kirjutised, nagu na\u0308iteks \"Vastne aeg, vastne vaim\" (1917), \"Vastne moment\" (1920), \"Kirjanduslik ta\u0308na\" (1920) vo\u0303i \"Meie kirjanduslik homme ja u\u0308lehomme\" (1922), on juba va\u0308ga olulised ajastu dokumendid. Nendes ko\u0303neleb \u2013 riikliku iseseisvumise taustal \u2013 vaimustus rahvusliku kultuuri\u00adto\u0308o\u0308 u\u0308le ja veendumuslik arusaam, et algupa\u0308rasel kirjandusel on selles to\u0308o\u0308s ma\u0308a\u0308rav, saatuslik osa. Siin ilmutab end enesekindel energia, mis aitas eestlastel marssida ajaloolavale. Visnapuu on ja\u0308a\u0308dvustanud selle \"momendi\" vaimse palangu ja\u0308relpo\u0303lvele mo\u0303juvamalt kui mo\u0303nigi teine: u\u0308helt poolt ro\u0303o\u0303m, et ollakse Euroopaga vabas la\u0308bika\u0308imises, teiselt poolt seisukoht, et eesma\u0308rgiks pole ja\u0308ljendamine, vaid \"oma struktuuri\" leidmine (lk 133). Visnapuu kuvand on ikka olnud boheemitsev poeet, see\u00adpa\u0308rast on ehk raske uskuda, et just temalt pa\u0308rinevad mitmed alust rajavad kultuuri\u00adideoloogilised teesid vabariigi loomisaegadest."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Ma ei tea teist luuletajat, kes oleks nii tugeva lu\u0308u\u0308rilise tundelaenguga la\u0308bi elanud Eesti iseseisvumist. (Na\u0308iteks Marie Under jo\u0303uab iseseisvuses peituva luuleva\u0308a\u0308rtuseni alles siis, kui riik on ha\u0308vitatud.) Ma\u0308letan, kuidas lugesin 1970. aastate lo\u0303pul raamatukogu erifondis Visnapuu ridu \"Soome o\u0303htu proloogist\" (1919): \"Me vabal Eestil vastu la\u0308eme! / Miks valind, Issand, meid, et meie seda na\u0308eme.\" Lugesin Visnapuu eksaltatsiooni tookord nukra kadedustundega, aimamata, et ku\u0308mmekonna aasta pa\u0308rast satun minagi samasuguse \"a\u0308ravalitu\" meeleollu ja mindki tabab \"vastne moment\". Kuigi Visnapuu hetk oli teistsugune, ta oli ikkagi asjade alguses, kui nii palju hiljem loomulikuna tunduvat tuli alles luua. Rahvuslik pu\u0308hendumus riiklikus raamistikus oli esmakordne ja Visnapuu mo\u0303istis varakult, rutem kui paljud kolleegid, et seegi vajab uute traditsioonide loomist. Vana riiklik bu\u0308rokraatia tuli lammutada ja uus kohandada va\u0308ikerahva kultuurilistele vajadustele (lk 231). Vabariigi-ajastu tuumne mo\u0303iste vo\u0303iks Visnapuul olla \"loov rahvuslus\", ta ka\u0308sitleb rahvuslust kui loomingule a\u0308ratavat va\u0308a\u0308rtussu\u0308steemi. \"Loov rahvuskollektiiv \u2013 see olgu meie praktiline rahvuslik ideaal!\" hu\u0308u\u0308atab Visnapuu (lk 343). See on isegi samm edasi Jaan To\u0303nissoni idealismist, kes na\u0308gi ko\u0303iki rahvuse liikmeid haritlastena, Visnapuule kangastuvad nad loojatena. Runneli koostatud kogumik kajastab kogu seda rahvuses elamise tundelist teekonda, alates tsaariaegsest u\u0308leskutsest eesti keele o\u0303petuse sisseseadmiseks koolis kuni pu\u0308u\u0308dlusteni organiseerida kultuurielu paguluses. To\u0303epoolest, pagulus oli ja\u0308rjekordne \"vastne moment\", kuid a\u0308ravalitud momentlasena la\u0308ks Visnapuu ka sellele julgelt vastu. Ta u\u0308ritas organiseerida u\u0308lemaailmset eesti kirjanduse seltsi, ko\u0303neles pa\u0308randihoidmisest ja eestlaste hinge pa\u0308a\u0308stmisest eestlusele."}, {"text_idx": "#000013", "text": "Kuigi Visnapuu poeedikuvandis on sisemiselt lo\u0303hestunud ja heitlev isiksus, esindab tema artiklikogumik pigem rahvuskultuuri terviklikkust taotlevat ideoloogi. Ja kuigi po\u0303hitoon on tugevalt rahvuslik, saadab seda ka u\u0308ldinimlik aspekt: \"to\u0303u alateadvusest\" (lk 133) inspiratsiooni ammutajana ro\u0303hutab Visnapuu u\u0308htlasi, et eesti kirjanduse keskne idee on inimsusaade (lk 390). So\u0303ltub \"momendist\", millist ku\u0308lge esile to\u0303sta. Pagulus vajas nii rahvuslikku kokkuhoidmist kui ka eestluse humaansus\u00adideaalide kuulutamist maailmale, ja nii su\u0308nnivad lohutus u\u0308mbruses veel ko\u0303ige o\u0303ilsamad ko\u0303ned."}, {"text_idx": "#000014", "text": "Visnapuu sisendab meile, ja see on artiklikogu u\u0308ks po\u0303hiso\u0303numeid, et kirjandusel on rahvuskultuuris keskne, eksistentsiaalne ta\u0308hendus. \"Eesti rahvusele on kirjandus so\u0303na-vaimuga raskelt laaditud laevaks\" (lk 300). Eesti kirjanikul on Visnapuu arvates \"missioon\" ja \"ta on la\u0308kitatud\" avastama eesti to\u0303elist inimest (lk 321). Visnapuu kirjanduska\u0308sitluse u\u0308mber tiheneb eriline aura, ta na\u0308eb eesti kirjandust ko\u0303igi po\u0303hiliste vooruste kandjana peaaegu nagu rikkumata neitsit ja siit ja\u0308rgneb loomulikult, et kirjanduse edendamisele tingimuste loomine on riiklik u\u0308lesanne. Ku\u0308llap Visnapuu selle asja eest 1930. aastatel propaganda\u00adtalituse kultuuriosakonnas to\u0308o\u0308tades ka seisis. Ja hinnangud muutuvad ajas. Tammsaare vo\u0303is muidugi so\u0303braliku irooniaga kolleegile meenutada, et propagandatalituse katuseharjal laulab tema nooruse siurulind, aga u\u0308ks visnapuulike veendumustega kirjandusno\u0303unik kuluks ta\u0308napa\u0308eval Eesti valitsusele kindlasti a\u0308ra. Vo\u0303i siis kultuuriametnik, kes vo\u0303tab Visnapuu mo\u0303tteloo kogumiku u\u0308heks oma lauaraamatuks."}, {"text_idx": "#000015", "text": "Minul erilist optimismi sellise ametniku tekkimisse ei ole ja seda imeva\u0308a\u0308rsem paistab mulle Visnapuu kultuuri-optimism. See po\u0303hineb veendel, et ainult va\u0308ikerahvastel on vo\u0303imalik suunata kogu oma energia vaimsusesse. Ja see omakorda seisab veel vo\u0303imsamal kujutlusel, millele viitab kogumiku pealkiri: to\u0303eliselt vaimne inimene on veel su\u0308ndimata ja meie oleme oma kultuurito\u0308o\u0308s talle teetegijad, omamoodi Ristija Johannesed. To\u0308o\u0308d on mo\u0303tet teha, sest ko\u0303ik on veel pooleli, nii rahvuse ehitamine kui ka inimese edendamine. Eesma\u0308rk on justkui selge, aga samal ajal ja\u0308a\u0308b see kaunilt abstraktseks ja kuhugi ebama\u0308a\u0308rasesse kaugusesse. Ja just see on to\u0303eliselt vaimne situatsioon. Ko\u0303ik need ideoloogiad ja su\u0308steemid, mis \"uue inimese\" \u2013 no\u0303ukogulase, eurooplase \u2013 kiirelt valmis klopsivad ja va\u0308lja kuulutavad, ja\u0308rgivad vo\u0303imu, mitte vaimu meelitust."}, {"text_idx": "#000016", "text": "Taassu\u0308nd, uuestisu\u0308nd, uus inimene \u2013 need on Visnapuu kaasaja ma\u0308rkso\u0303nad, mis johtuvad tollastest ideoloogiatest ja traagilistest so\u0303jasu\u0308ndmustest. Inimene ei saanud endist viisi ja\u0308tkata, ta pidi \"uuesti su\u0308ndima\". Muuhulgas ammutas Visnapuu neid motiive Venemaalt, ta tsiteerib na\u0308iteks Andrei Belo\u0303id, kes u\u0308tleb, et \"vo\u0303iks tulla uus inimene, mis seisab ko\u0303rgemal ja kaugemal praegusest inimesest\" (lk 201). Essees \"Millal su\u0308nnib inimene?\" ka\u0308sitleb Visnapuu oma luulet Euroopa mo\u0303tte kriisi kajastajana ja nendib: \"Vaimne inimkond on alles su\u0308ndimata, kuigi ja\u0308rjest su\u0308nnib vaimseid indiviide\" (lk 438)."}, {"text_idx": "#000017", "text": "On traagiliselt paradoksaalne, et so\u0303da ja u\u0308hiskondlikud katastroofid XX sajandil on kogu oma antihumaansuses vallandanud kannatavas inimeses nii kauneid idealismi jo\u0303ujooni. Visnapuu raamat osutab ka seda."}, {"text_idx": "#000018", "text": "Ja muidugi kumab isegi ametlikumat laadi kirjutistest la\u0308bi Visnapuu ilus ja hull tung vaimsusse, mis ei vo\u0303tnud ku\u0308ll kunagi pa\u0308ris selginud piirjooni ja ja\u0308i natuke \"metsikuks\". Ku\u0308llap va\u0308ljendus see juba poisikesepo\u0303lve kuumas igatsuses \"kalli so\u0303braga u\u0308hel varasel hommikul vaikselt Tartust Vo\u0303ru teed jala Indiasse minna\" (lk 218). Igatahes kuulub Visnapuu sellesse ajaja\u0308rku, mil loojaid valdas kiusatus \u2013 Johannes Aavikut parafraseerides \u2013 oma kurv lo\u0303pmatusse to\u0303mmata."}, {"text_idx": "#000019", "text": "Visnapuu kujutluses oli \"to\u0303u alateadvuses\" mingi loominguline reservuaar. Meie vist enam ei looda, et kohapeal oleks vo\u0303imalik midagi olulist va\u0308lja kaevata. Meie loodame praegu impordile ja ekspordile, vo\u0303tame kogu aeg midagi sisse ja anname oma to\u0308o\u0308tluses va\u0308lja tagasi. Eesti humanitaaride eksport, ingliskeelsete to\u0308o\u0308de nimekirjad ETIS-es paisuvad jo\u0303udsalt. Oleme muutumas verevaesteks vahendajateks, kes on kaotamas oma olemasolu su\u0308gavamat mo\u0303tet. Visnapuu vaimu otseu\u0308lekanne ta\u0308napa\u0308eva mo\u0303juks ilmselt mo\u0303neti anakronistlikuna, aga miski ei sega ka meie pa\u0308evil otsimast idealismi allikaid."}, {"text_idx": "#000022", "text": "Luunja ta\u0308histab Henrik Visnapuu 130. su\u0308nniaastapa\u0308eva terve aasta va\u0308ltava u\u0308ritusega"}, {"text_idx": "#000024", "text": "Galerii: luuletaja Henrik Visnapuu sa\u0308ngitati Metsakalmistule"}, {"text_idx": "#000028", "text": "Filmimees avaldas Visnapuu luuletustega kogumiku"}, {"text_idx": "#000031", "text": "Krickil ilmus uus album \"Kirjutamata\""}, {"text_idx": "#000032", "text": "Turu raamatumessil tutvustatakse ka va\u0308rsket eesti kirjandust"}, {"text_idx": "#000034", "text": "Leslie da Bass andis va\u0308lja \"Tumeda paradiisi\" tunnusloo"}, {"text_idx": "#000036", "text": "EKKM-i tegevjuht suurenenud toetusest: saame nu\u0308u\u0308d rohkem sisule keskenduda"}, {"text_idx": "#000037", "text": "Na\u0308itlejatudeng lavastusest \"Pa\u0308va lo\u0303puks, kiigu\": Tartu vaim tuuakse ha\u0308sti esile"}, {"text_idx": "#000038", "text": "Reopalu kalmistul restaureeriti rikutud hauata\u0308hised"}, {"text_idx": "#000041", "text": "Anthony Horowitz: ma usun kirjutamise ja kirjanduse jo\u0303udu"}, {"text_idx": "#000043", "text": "Terje Pennie: mo\u0303tlesin to\u0303siselt na\u0308itlejakarja\u0308a\u0308ri lo\u0303petamisele"}, {"text_idx": "#000044", "text": "Suri Dumbledore'i kehastanud na\u0308itleja Michael Gambon"}, {"text_idx": "#000047", "text": "Sinija\u0308rve raamatusoovitused: Jo Nesbo \"Verekuu\" to\u0303mbab lugejal vaiba jalge alt"}, {"text_idx": "#000051", "text": "Loodusmuuseumi seenena\u0308itus tegi taasiseseisvunud Eesti ku\u0308lastajarekordi"}, {"text_idx": "#000060", "text": "Arhiivide u\u0308ldinfoarhiiv.err.eeKoopiad ja kasutamineMuuseumKostu\u0308u\u0308milaenutusTehnilised teenusedHelistuudiodKultuuriteatedKutse andmine"}, {"text_idx": "#000061", "text": "Vaegkuuljatele ja -na\u0308gijateleKasutustingimusedIsikuandmete to\u0308o\u0308tlemisestJupiter+Jupiter IOLasteekraanRaadioteater"}]