[{"text_idx": "#000003", "text": "Ja siis me tegime taignapoksi ja -maadlust ja muid hiinaimesid seal kausis. Suurem poiss oli sahisevalt rahul. Pisem vaatas seda imeasi niisama. Paraadi ajal ka\u0308is suurem iga kolme minuti tagant kontrollimas, kas lina all kerkivas taignas on veel augud alles vo\u0303i enam pole. Paraad sai la\u0308bi ja augud olid kadunud. Algas vormistamine. To\u0303tto\u0308elda pa\u0308riskukli na\u0308gu sai meie kolmest ahjuta\u0308iest vaid mo\u0303ni yksik. Enamus meie vastlakuklitest on hoopis kelmikad kaheksajalad \ud83d\ude42"}, {"text_idx": "#000004", "text": "Erinevates suuruustes kaheksajalgade ko\u0303rval oli ka paar lepatriinukuklit ja teokuklit, naerukuklit ja ussikuklit. Kaheksajalgne kukkel on ka va\u0308ga praktiline \u2013 see ei kuku ymber. Eriti siis, kui pehme ja ho\u0303rk kaheksajalg on endale saanud kobeda maasikamoosisydame ja korraliku vahukooreaju. Esteetilistel kaalutlustel eelistasime karvase servaga skalpidele eraldi mytsikesed kypsetada. (Skalbid so\u0303in ma mo\u0303istagi a\u0308ra kui moosile auke uurisatsin kuklite ihus). Aga garderoob sai kaheksajalgadel lo\u0303busalt lai \u2013 oli kybaraid, tuttmytse, nokkmytse."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Vantsule meeldisid teod. Tema vahukoorest suurt ei pea ja nii harutas ta ro\u0303o\u0303msalt niisama maitsvat lo\u0303hnavat teorulli. Ja kui meie ta\u0308nase pa\u0308eva po\u0303himenyyks on olnud kuklid ja mo\u0303nel meist, nimesid nimetamata, ka apelsini- ja ploomikommid, siis just praegu siin istudes ja kirjutades, teatas yks pisike mees, et emme, ma tahaksin veel seda moosi ja vahukoorega \u2018kukkelit\u2019. Eieie, vahukoort ma tegelikult ei taha. Pane palju moosi!"}, {"text_idx": "#000006", "text": "No mis muud mul, oma koduko\u0308o\u0308gi kroonimata kuklikuningannal, siis yle ja\u0308a\u0308b. Ma la\u0308hen. Toon lastele, panen kukli ukse taha ka pa\u0308kapikkudele ja haldjatele ja so\u0308o\u0308n ise ka veel yhe enda ka\u0308teto\u0308o\u0308 kelmika vilja. So\u0308o\u0308dav ka\u0308sito\u0308o\u0308 on sydamele ha\u0308a\u0308. Ko\u0303igest yleja\u0308a\u0308nust ta\u0308na targu vaikin \ud83d\ude00"}, {"text_idx": "#000008", "text": "Ja ilusat koduvabariigi synnipa\u0308eva ka!"}, {"text_idx": "#000009", "text": "... ehk kuidas avaldada armastust kolme apelsiniga \ud83d\ude42"}, {"text_idx": "#000010", "text": "Teate mis oli minu apelsiniprojekti ko\u0303ige keerulisem osa?\nUskumatu, aga to\u0303si \u2013 kuidas ometi leida kaks kena kuju ja va\u0308rviga apelsini poest. No olid teised nii loppis, pisikesed ja pleekinult kollased. Aga ta\u0308na ma nad lo\u0303puks leidsin. Ja siin mu kolm kaunikest on \ud83d\ude42"}, {"text_idx": "#000011", "text": "So\u0303brapa\u0308ev sai mo\u0308o\u0308da. Seebid said otsa. Villaloori ja\u0308i veel varuks. Yks neist oli nii armsalt apelsiniva\u0308rvi, nii et mida ma muud ma sellest tegema pidin kui ikka ahvatleva pehme koorega tsitrusvilja. Kummardusin, vo\u0303tsin maast pallimerest eemale ra\u0308nnanud rohelise pallikese ja nii hakkas mu apelsin end looma. Meenusid yldbioloogia praktikumid, kus me kunagi apelsini lahkasime \u2013 endokarp, mesokarp, eksokarp... oli ju nii? Toksisin o\u0303rnalt yhtlaseks venitatud valge villaloori yhtepidi ymber palli. Ja siis teistpidi. Siis apelsinikollasega yhtpidi ja teistpidi. Iga kiht sai vo\u0303imalikult yhtlaselt kinni torgitud nagu oleks viimane. Pistsin palli po\u0303lvikusse ja kraani alla. Nyhkisin seni kuni tunne hakkas looma. Nyhkisin natuke veel."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Karva-apelsin kuivas kena 24 tundi. Ikka oli niiske. Mu kannatus katkes ja lo\u0303in kipsinoa o\u0303rnalt pehme vetruva koore sisse. Enne veel ma\u0308rgistasin maalriteibiga lo\u0303ikejoone. Nuga kasutasin vaid koore esmaseks la\u0308bistamiseks, edasi lo\u0303ikasin pisikeste ka\u0308a\u0308ridega. Roheline vo\u0303o\u0303rkeha vupsas pehme apelsinikoore seest va\u0308lja ja karvapall oli ja\u0308rgmiseks pa\u0308evaks kuiv. Serv on nii ilus ja tugev, et minu ka\u0308si seda kuidagi u\u0308levormistama ei to\u0303usnud. Kyll aga vo\u0303iks kunagi mingi pisikese kinnituse leiutada. Suurus on ehtsa apelsini oma ja nt so\u0303rmusekarbike mahub selle sisse ideaalselt."}, {"text_idx": "#000013", "text": "Ja kui juba juttu on apelsinist ja so\u0303rmusest, siis kuidas muudmoodi sain ma oma uut armastust teile tutvustada. Ikka la\u0308bi armastuse kolme apelsini vastu."}, {"text_idx": "#000014", "text": "La\u0308hen nyyd pistan teise poeapelsini ka po\u0303ske ja hellitan isiklikku so\u0303rmuseapelsini edasi. Ja unistan konnadest. Vo\u0303i peaks juba kaktuste ja kasside peale ymber orienteeruma? \ud83d\ude09"}, {"text_idx": "#000015", "text": "PS Omaenese tarkuse (tsitrus)viljade tegemise teadmistega la\u0308hen nyyd ja uurin Linca meetodit ka. Masinakasutamise vo\u0303imalust mul paraku pole, aga a\u0308kki leian sealt mo\u0303ne po\u0303neva nipi edaspidiseks. Linca karbid on maruvahvad. Paljude teiste omad ka \ud83d\ude42"}, {"text_idx": "#000016", "text": "PPS na\u0308ib, et apelsinid on vallutanud mu vastlad \u2013 kylmkapis ootavad vormimist juba ettevalmistatud apelsinisisuga martsipanipallid. Tahenenud doominosegu vaja nyyd neile veel selga sa\u0308ttida ja siis hopsti shokolaadivanni ja ehteks veel mo\u0303ned apelsinikooretykid. Ma kahtlustan, et kelgutamisest siniseks po\u0303rutatud pa\u0308a\u0308stero\u0303nga alumisel poolel tuleb homme o\u0303htul teleka ees po\u0303randal rammusalt apesiniro\u0303o\u0303mus pingviinide paraad \ud83d\ude09"}, {"text_idx": "#000019", "text": "Ostsin juba mitu aega tagasi musta va\u0308rvi ka\u0308tera\u0308tid ko\u0308o\u0308ki. Need seisavad pakendis, sest minu ka\u0308si ei to\u0303use neile muhu lilltikandit tegema. Silma ees on ilus pilt, aga mo\u0303te, et sihtotstarve on ikkagi no\u0303ude ja ka\u0308te kuivatamine, ei passi kohe yldse. See oleks nagu kauni asja lo\u0308rtsimine. Kui, siis ehk ilura\u0308tikuks vaid? To\u0303ena\u0308oliselt need lilled ma peagi ikkagi joonistan, aga neist saavad siis to\u0303epoolest kas ilura\u0308tik vo\u0303i linikud vo\u0303i hoopis toredad padjad. Nii mu sisetunne lubab toimida. Aga seelikutriibud toolile vo\u0303i diivanile katteks? Minu meelest see on tore, sest seelikul istume me nii ehk naa otsas. Seinale iluvaibaks sobib ka, aga po\u0303randale poriste saabastega tallamiseks peenekoelist seelikutriipu ei paneks kunagi. Samas po\u0303randapadjaks, miks mitte, istutakse ju rahvariidegagi muruma\u0308ttal ja po\u0303randal mo\u0303ni kord. Yldiselt on mul aga sisetundega nii, et senikaua, kuni ilusad detailid on austusega koheldud, on ko\u0303ik kenasti korras."}, {"text_idx": "#000025", "text": "Ma olen mitu aega juurelnud, et miks ometi mulle nii hirmsasti meeldib Muhumaa va\u0308rvikasutus. Nende ma\u0308nnad ja triibud ja lilltikandid. Kui ma kunagi oma Mustika rahvuslikku tuba tegin, siis tulid need kollased triibud ja lillekesed justnagu iseensest. Miks mulle nad nii va\u0308ga meeldivad ja miks ma ikka ja ja\u0308lle neid kasutama kipun? A\u0308kki on see mu Saaremaale ulatuvate juurikate syy? Noh, mandrile pa\u0308a\u0308semiseks ei saa Muhumaast ei yle ega ymber ja see ju ometi mo\u0303jutab. Vo\u0303i tegelikult on ko\u0303iges ehk ikkagi peasyydlane minu ta\u0308di Erna, kes mulle 90ndate alguses elu esimese rahvariidekomplekti kinkis. Justnimelt kollasetriibulise. Ja laiemalt vo\u0303ttes ongi kogu mu Eestimaa ja meie esiemade-isade ka\u0308teto\u0308o\u0308 austus ja armastus suurest justnimelt kalli ta\u0308di Erna syy, kes mulle mu esimese muhuseeliku ja sa\u0308rgi kinkis. Kui midagi nii erilist ja kaunist nyyd saab yldse syyks pidada. \ud83d\ude42"}, {"text_idx": "#000029", "text": "Vanaisast ja\u0308i mulle yhe ha\u0308sti vana Audru mo\u0303isast saadud tooli ko\u0303rval alles ka yks vana piklik peegel. Ripub teine mul siin esikus ja lubab lahkelt end pealaest jalatallani imetleda. Peeglid on leinaajal hell teema ja ma tundsin, et see peegel peab saama endale yhe elustava systi, et see saaks hakata elama koos minuga ja unustada olnu. Miskipa\u0308rast vaatasid mulle selle peegli kolletunud raamilt vaimusilmas vastu roosad juugendroosid. Sellised kaarjate mo\u0303radega pallid. Aga need ei sobi ja\u0308lle kokku minu na\u0308gemusega mu kodu tervikust. Va\u0308rvisin peegliraami yhel o\u0303htul valgeks. See sai ilus. Mul kummitas na\u0308gemus ka\u0308isemustriga peeglist. Mitu o\u0308o\u0308d lappasin ma inspiratsiooniks rahvariideraamatut. Yleeile o\u0308o\u0308sel vo\u0303tsin peegli seinalt ja joonistasin oma mo\u0303tte ylemisele kaarele. Ko\u0303ige pealt va\u0308rvisin rohelised osad ja olin rahul. Sinine aga oli to\u0303rges. Neli kihti erinevaid sinise toone. No ei leidnud seda o\u0303iget. Kyll ja\u0308i yks liiga tume, teine liiga hele jne. Tegelikult sai lo\u0303pptulemus ilus."}, {"text_idx": "#000030", "text": "Aga minu jaoks tundus see ikkagi liiga toretsev. Eile hommikul vo\u0303tsin peegli uuesti seinalt. Viisin o\u0303ue. Tegin fotoja\u0308a\u0308dvustuse... ja lihvisin kogu peegliraami puhtaks. Maalingu lihvisin maha, endava\u0308rvitud valge ja vana kolletunud va\u0308rvi ja sain ilusa puidust raamiga peegli. Kui vana see sihvakas ovaalpeegel on, ei oskagi ma ta\u0308pselt o\u0308elda. Ajast enne so\u0303da. See on kunagi olnud tualettlaua raami kyljes, augud on kenasti kylgedes alles. Vanaema ei osanud o\u0308elda muud, kui et vanaisa to\u0303i selle Pa\u0308rnust oma synnikodust. Ja nyyd on mul selle peegliraamiga juba uus plaan. Loomulikult rahvusromantiline. Ikkagi meie oma va\u0308rk!"}, {"text_idx": "#000033", "text": "Ylevalt alla ja tagant ettepoole paarikaupa siis sellised maiustused:"}, {"text_idx": "#000034", "text": "\u2013 martsipanisydames kuivatatud pehme ploom, domino-toorjuustu segu, katteks valge shokolaad ja kookos\n\u2013 martipani-apelsinita\u0308idisega komm valges shokolaadis, silmaks tilgake tumetumedat shokolaadi ja roosa kommisyda\n\u2013 domino-ploomi klassika (ehk nii nagu ma neid ikka olen teinud)\n\u2013 martsipani-ploomikomm tumedas shokolaadis, peal tilgake valget ja roosa syda\n\u2013 martsipanis suhkrustatud apelsinikoore tykid, marstipani peal veel apelsinitykke, ko\u0303igel ymber domino-segu ja katteks valge shokolaad ja veel magusaid apelsinikoore tykke."}, {"text_idx": "#000035", "text": "Korraliku kaose yks ha\u0308id kylgi on see, et asjad hinnatakse ymber. Nii ma siis yhel kenal pa\u0308eval siit kindlal sammul ilma igasuguste syymekateta lo\u0303ngapoodi marssisingi. To\u0303in sealt no\u0303elad ja kena valiku villaloori. Poest sain ka seebid ja nii mu o\u0303htud siin toksides on mo\u0308o\u0308dunud. Lihtsalt ja armsalt. Eeskuju na\u0308ikse nakkav olevat, sest nii ta\u0308di Mumm kui tema noorem poeg kui mu enda suurem poiss on juba na\u0308pud valgeks saanud karvaseebi tegemisega. Tannu on kindel, et yks ontlik, kaetud, vilditud seep ei saa kanda muud nime kui karvaseep. No olgu tal siis o\u0303igus. Ja teiste la\u0308hedaste jaoks on need kujunenud no\u0303utud kingiartikliks \ud83d\ude42"}, {"text_idx": "#000036", "text": "Pisike valik minu so\u0303brapa\u0308eva karvaseepidest:"}, {"text_idx": "#000043", "text": "Soovin kogu sydamest ta\u0308nada ko\u0303iki neid, kes raskel ajal on meile toeks olnud. Olemasolemise, mo\u0303tte, so\u0303na ja teoga. Valge kast kogub soovijate kirju veel va\u0308hemalt kolm kuud, ta\u0308pne kuupa\u0308ev selgub veidi hiljem."}]