[{"text_idx": "#000001", "text": "Teame, et heliloojad kirjutavad noote, kus on na\u0308idatud, kui ko\u0303rgelt ja kui pikalt peab iga heli ko\u0303lama. Noodis leidub ka ta\u0308psustusi \u2013 kui valjult, millist artikulatsiooni kasutades ja millises meeleolus. Ometigi ja\u0308a\u0308b ettekandeid kuulates selle ko\u0303ige ko\u0303rvale veel midagi, mida nootides otseselt pole ja mis ei pruugi isegi niiva\u0308ga so\u0303ltuda konkreetsetest teostest, mida esitatakse."}, {"text_idx": "#000002", "text": "Tajume ju ka u\u0308ldist sound\u2019i, mis vo\u0303ib eri esitajate puhul erineda, ning suurt hulka raskesti kirjeldatavaid detaile, mis ko\u0303ik kokku peegeldavad muusikute mo\u0303ttemaailma ja suhet esitatavasse, nende kultuurilist tausta, kogemusi, la\u0308bitud muusikao\u0303pingute sisu ja isiku individuaalsust. Selles kirjatu\u0308kis pu\u0308u\u0308an arutleda Eesti Filharmoonia Kammerkoori (EFK) kujunemise ja muutumise teemadel kolmeku\u0308mne viie tegutsemishooaja jooksul, la\u0308htudes just neist sound\u2019i ja hoiakute aspektidest. Olen kulgenud suure osa sellest pikast teest koos EFKga, laulnud kooris alates 1978. aasta su\u0308gisest, ehkki minu osalemine lauljana on paaril viimasel aastal ja\u0308a\u0308nud juba va\u0308ga episoodilisteks."}, {"text_idx": "#000003", "text": "Koori na\u0308gu ja ko\u0303la on nendel aastatel kujundanud neli peadirigenti: aastatel 1981\u20132001 koori looja To\u0303nu Kaljuste, ajavahemikul 2001\u20132007 inglane Paul Hillier, seeja\u0308rel 2008\u20132013 Hollandi taustaga Daniel Reuss ja aastast 2014 la\u0308tlane Kaspars Putnin\u0327s\u030c. U\u0308sna oluline roll on olnud ka koormeistritel, kes teevad kooriga igapa\u0308evast rutiinset proovito\u0308o\u0308d."}, {"text_idx": "#000004", "text": "To\u0303nu Kaljustega sai koor ta\u0308iskasvanuks. Iga ja\u0308rgnev peadirigent on toonud koori laulmisviisi kaasa midagi iseenda kujunemistaustast, arusaamadest, maitsest ja harjumustest, seda ko\u0303ike so\u0303ltumata koori heakskiitvast vo\u0303i vastupo\u0303tkivast reaktsioonist, nii nagu see parasjagu on sobitunud lauljate varasema kollektiivse kogemusega. Kuna EFK kasvas orgaaniliselt va\u0308lja taidluskoorina tegutsenud Ellerheina kammerkoorist, siis vo\u0303ib koori ajalooks lugeda ka lausa poolt sajandit. Nimelt tulid lastekoori Ellerhein vilistlased 1966. aastal To\u0303nu Kaljuste isa Heino Kaljuste eestvedamisel kokku uue koori moodustamiseks, selle juhtimise vo\u0303ttiski 1974. aastal u\u0308le noor Kaljuste. Ta\u0308naseks on jo\u0303utud salvestada u\u0308le kuueku\u0308mne heliplaadi, kuid lauldud kontsertide arv ku\u0308u\u0308nib paari tuhandeni."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Lauluha\u0308a\u0308l on vo\u0303rreldes mistahes muude muusikainstrumentidega eriline, sest laulda saab ta\u0308hendusega so\u0303nu. Ha\u0308a\u0308l va\u0308ljendab ka selle tekitaja meeleolu ja emotsioone. Helilooja loodud muusikat lauldes po\u0303imuvad autori ideed ja na\u0308gemused oma teosest ning lauljast la\u0308htuv individuaalsus. Koori puhul on siin lo\u0303imeseadja rollis dirigent."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Murdepunkt suvel 1981 \u2013 taidluskoorist proffideks"}, {"text_idx": "#000007", "text": "Kui To\u0303nu Kaljuste vo\u0303ttis isalt Ellerheina kammerkoori dirigeerimise u\u0308le, oli ta alles konservatooriumi kolmanda kursuse tudeng. Tema juhatatud kontserdid muutusid kiiresti publikule va\u0308ga oodatuks. Ma\u0308letatakse eksperimentaalseid so\u0303na ja lavalise tegevusega seotud programme spirituaalidest, s\u030cansoonidest vo\u0303i \u201cItaalia salati\u201d kava. Neist mitmes tegid kaasa noored na\u0308itlejad, na\u0308iteks Peeter Volkonski, koosto\u0308o\u0308d tehti ka pianist Olav Ehalaga. Legendaarseks kujunes 1978. aasta suvine kontserdituur mo\u0308o\u0308da La\u0308a\u0308ne-Eesti ja selle piirkonna saarte mahaja\u0308etud kirikuid koos pedagoogilise instituudi na\u0308itekunstieriala u\u0308lio\u0303pilaste ja nende juhendaja To\u0303nis Ra\u0308tsepaga. Ellerheina kammerkoori ko\u0303rghetkeks sai aga 1980. aastal Ungaris Debrecenis koorikonkursil kolme peapreemia vo\u0303itmine, mis andis tolleaegsete vo\u0303imukandjate silmis viimaks legitiimsuse To\u0303nu Kaljuste visalt arendatud ideele viia koori tegevus professionaalse palgato\u0308o\u0308 alusele. Elukutselisteks saadi ka ta\u0308nu paarile koori loomist tugevalt toetanud ametiisikule, nagu toonane filharmoonia direktor Tiit Koldits vo\u0303i ministrite no\u0303ukogu esimehe aseta\u0308itja Arnold Green."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Mis siis publikut selle noore koori puhul vo\u0303lus? Uue tulija tegevus asetub tema eelka\u0308ijate konteksti. Kuue- ja seitsmeku\u0308mnendatel oli Eesti ko\u0303ige kuulsam koor muidugi RAM koos Gustav Ernesaksaga. RAMi populaarsus oli tohutu u\u0308le kogu No\u0303ukogude Liidu. Sageli tehti kuudepikkusi kontserdireise, kuid la\u0308a\u0308nde avanesid totalitaarse riigi piirid haruharva. RAMis oli suurema osa meeste muusikaline haridus ja nooditundmine siiski u\u0308sna vilets. Ernesaks oli suurepa\u0308rane romantiliste va\u0308ikevormide va\u0308ljavoolimisel. Ta suutis panna mehed end muusikas ehedalt va\u0308ljendama. Nu\u0308u\u0308disaegsem muusika ja\u0308i aga dirigendilegi kaugeks."}, {"text_idx": "#000009", "text": "So\u0303na ja heli XX sajandi muusikas ning soome-ugri regilaul"}, {"text_idx": "#000010", "text": "Noore Kaljuste mo\u0303tted liikusid hoopis teisi radu. XX sajandi modernistid nagu Scho\u0308nberg, Stravinski vo\u0303i Ligeti pu\u0308u\u0308dsid luua uutmoodi helikeelt, aga samuti viisi, kuidas va\u0308ljendada muusikas emotsioone ja kuidas siduda see lauldava tekstiga. No\u0303ukogude Liidus oli alles hiljuti, viieku\u0308mnendatel vo\u0303inud isegi pelk modernistlikes kunstikategooriates arutlemine ta\u0308hendada riigiaparaadi po\u0303lu ja repressioonide alla sattumist. Seitsmeku\u0308mnendatel oli ideoloogia paine veidi leebunud ja noore po\u0303lvkonna a\u0308rksam osa tegi ja\u0308lle katset saada su\u0308nkrooni la\u0308a\u0308nemaailma kultuuri arenguka\u0308iguga. Nii na\u0308iteks kirjutab To\u0303nu Kaljuste konservatooriumi lo\u0303petamiseks no\u0303utud teoreetilise kirjato\u0308o\u0308 ja valib selle teemaks so\u0303na ja heli seose probleemistiku XX sajandi muusikas (juhendaja Ju\u0308ri Variste). La\u0308a\u0308ne modernistide ja avangardistide ideede seas, mida Kaljuste selles to\u0308o\u0308s kirjeldab, oli na\u0308iteks hoidumine igasuguse isikliku emotsionaalsuse va\u0308ljendamisest muusika interpreteerimisel, et selle asemel ta\u0308ita ta\u0308pselt ja kiretult u\u0308ksnes seda, mis heliloojal partituuris kirjas. See ta\u0308hendab, et interpreedil tuli ettekande emotsionaalsuse tekitamine usaldada ta\u0308iesti heliloojale. Samuti pu\u0308u\u0308ti luua vokaalkompositsioone, mille tekstil polnudki otsest semantilist ta\u0308hendust ja tugev selge emotsionaalne laeng loodeti saavutada teksti foneetilise materjali formaalse struktuuri vormimise abil."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Paradoksaalselt on mo\u0303nedel modernistide ideedel sarnasust sellega, kuidas rahvalaulikud on juba aastatuhandeid laulnud soome-ugri regilaule \u2013 valdkond, mille vastu hakkas juba viieku\u0308mnendate lo\u0303pust ja\u0308rjest kasvavat huvi tundma Veljo Tormis (ja millega seoses ta avaldas 1972. aastal ajalehes Sirp ja Vasar oma edasise loomingu jaoks epohhi loova manifesti \u201cRahvalaul ja meie\u201d). Ka regilaulik ei ela lauluso\u0303nadele romantilis-emotsionaalsel moel kaasa, tema esituslaad ja\u0308a\u0308b u\u0308hesuguselt konstateerivaks nii ro\u0303o\u0303msatest kui ka kurbadest ja traagilistest su\u0308ndmustest laulmisel. Po\u0303hjus, miks Tormis ja EFK teineteist dirigent To\u0303nu Kaljuste kaudu leidsid ja et see koosto\u0308o\u0308 on osutunud kandvaks la\u0308bi aastaku\u0308mnete, vo\u0303is muu hulgas olla just selles, et siin langesid omamoodi kokku aastatuhandete vanune ja modernistlik esteetiline tunnetusviis."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Kas neil arutlustel on reaalset seost sellega, mis tegelikult muusika esitamisel ko\u0303las? Vo\u0303in meenutada kontserte, kuid ammu salvestatud heliplaatide kuulamine va\u0308rskendab ma\u0308lu ta\u0308psemini. Veljo Tormise kaks autori-LPd tulid va\u0308lja 1981. ja 1982. aastal, kuid olid salvestatud seitsmeku\u0308mnendate lo\u0303puaastatel, veel siis, kui esitaja kandis nime kammerkoor Ellerhein. Esimesel plaadil on keskseks \u201c13 lu\u0308u\u0308rilist rahvalaulu\u201d, teisel \u201cIngerimaa o\u0303htud\u201d, \u201cRaua needmine\u201d ja \u201cSu\u0308gismaastikud\u201d. Plaatide kuulamisel a\u0308ratab kohe ta\u0308helepanu selge ja ja\u0308rjekindel tempo. Minu nu\u0308u\u0308dseks juba u\u0308sna pikk lauljakogemus va\u0308ga paljude dirigentide ka\u0308e all u\u0308tleb, et nimekate dirigentide puhul ei teki kunagi ajamo\u0303o\u0303tme probleeme. Muusika kulgemine on lihtsalt ette aimatav, dirigent ei la\u0308he vastuollu loodusega, kuidas ta muusikat ka ei kujundaks. Tempovalik on sama orgaaniline kui okste ko\u0303ikumine tuules vo\u0303i hirve pidurdumine oma tormamise lo\u0303pul, laulda on lihtne ja mugav."}, {"text_idx": "#000013", "text": "Tormise plaatidel ko\u0303lavad ka muusikalised liinid selgelt ja erksalt. Lauljad ta\u0308idavad ta\u0308pselt noodis kirjapandut, kusjuures ha\u0308a\u0308lte ta\u0308mber ja\u0308a\u0308b u\u0308sna ebaisikuliseks \u2013 me ei taju eriti ha\u0308a\u0308lte individuaalset ekspressiivsust. Kas see on teadlik valik vo\u0303i hoopis va\u0308hese kogemuse ja treenitusega lauljate va\u0308ljendusvahendite piiratus? To\u0303si, muusika ise ko\u0303lab samas ju u\u0308sna emotsionaalselt."}, {"text_idx": "#000014", "text": "Kui kammerkoor sai 1981. aastal kutseliseks, astusin igapa\u0308evase laulmise ko\u0303rval kooris o\u0303ppima klassikalist laulu. Kooris oli tollal ku\u0308ll muusikalise ko\u0303rgharidusega lauljaid, kuid mitte lauluerialal. Esindatud olid koorijuhtimine, orkestri dirigeerimine, muusikapedagoogika, muusikateadus, kompositsioon, klaver, viiul, tuuba, flo\u0308o\u0308t. Mo\u0303ni sopran oli siiski laulmist o\u0303ppinud Otsa-nimelises muusikakoolis. Laulmise u\u0308hildamine kooris ja konservatooriumis aga ei osutunudki nii lihtsaks, sest solistliku laulmise puhul tuli vallata hoopis teistsuguseid oskusi kui need, millega pidi toime tulema koorilaulja. Pu\u0308u\u0308dsin hakata looma endale pilti, millised vo\u0303iksid olla hea laulmise teoreetilised alused, mis oleksid u\u0308hised u\u0308ksko\u0303ik millises stiilis, sest mulle tundus, et ha\u0308a\u0308le funktsioneerimise u\u0308ldised po\u0303himo\u0303tted ei saa muutuda. Ha\u0308a\u0308le toimimisvo\u0303imalusi on paraku mitmesuguseid ning ilma asjatundliku juhendamiseta on pa\u0308ris tavaline, et lauljal tekib head laulmist segama hakkavaid ha\u0308a\u0308leaparaadi reflektoorseid koordinatsiooniprobleeme."}, {"text_idx": "#000015", "text": "Elukutse prestiiz\u030c \u2013 koorilauljad ja orkestrandid"}, {"text_idx": "#000016", "text": "To\u0303nu Kaljuste idee oli to\u0303sta EFK lauljate ha\u0308a\u0308levaldamine ja koorilaulja elukutse prestiiz\u030c samale tasemele nagu see on su\u0308mfooniaorkestris orkestrantide puhul, kes ma\u0308ngivad ku\u0308ll orkestripartiisid, kuid esinevad tihti ka kammeransamblites vo\u0303i solistina. Teatud ma\u0308a\u0308ral on ta unistus ju teostunudki. Praeguseks on suurem osa EFK lauljaid vokalistiharidusega vo\u0303i parasjagu seda omandamas. Koorist on va\u0308lja kasvanud mitu rahvusvahelise karja\u0308a\u0308riga solisti, nagu Mati Turi, Annely Peebo ja Iris Oja. See ko\u0303ik on tulnud alles nu\u0308u\u0308d. Kaheksaku\u0308mnendatel oli Kaljuste intensiivseks eesma\u0308rgiks aga va\u0308lja kujundada koori enda tugev kaubama\u0308rk."}, {"text_idx": "#000017", "text": "La\u0308a\u0308ne klassikaline laulukool on arenenud ooperiz\u030canri kontekstis. Kui kastraatide ajastul oli treeningute fookuses vo\u0303ime laulda filigraanselt, siis XIX sajandi keskpaigast alates, seoses romantilise grand opera tulekuga, nihkus esiplaanile ha\u0308a\u0308le kandvus, sest kammerlik ha\u0308a\u0308l mattub suurtes saalides suurte orkestrite saatel olematusse. See on muidugi nu\u0308u\u0308d suur lihtsustus, kuid ha\u0308a\u0308leliselt maksma saab end panna kas kisendades vo\u0303i huigates. Esimene viis on omane praegusaja ekspressiivsete kommertsz\u030canride puhul, teine aga ooperile. Mo\u0303lemal juhul moondub tavaline rahuolekus ra\u0308a\u0308kimisele omane ha\u0308a\u0308likute va\u0308rv. Jo\u0303ulisusega kaasneb ka ha\u0308a\u0308le suurem ebau\u0308htlus ja vibraato. Ko\u0303ik see sobib, kui va\u0308ljendame tugevaid emotsioone ja kui peame ha\u0308a\u0308leliselt vo\u0303istlema pillidega. Kui oleme aga hardad, malbed, kontemplatiivsed vo\u0303i alandlikud, siis on ka meie ha\u0308a\u0308l hoopis teistsugune, see on energeetiliselt ko\u0303neha\u0308a\u0308le sarnane vo\u0303i isegi ha\u0308a\u0308le fu\u0308sioloogilise katkemise piiril. To\u0303nu Kaljuste huvi dirigendina on olnud kasutada ha\u0308a\u0308lt u\u0308le selle vo\u0303imaluste va\u0308ga laia skaala ja EFK lauljate oskuste arenedes liiguti selgelt ka ekspressiivse ko\u0303la kasutamise suunas."}, {"text_idx": "#000018", "text": "Kas lauljate ha\u0308a\u0308leta\u0308mbrid ko\u0303lavad kokku"}, {"text_idx": "#000019", "text": "Kooris laulmisel tuleb aga tegelda ka ha\u0308a\u0308leru\u0308hmade vahelise tasakaalu ja ha\u0308a\u0308lte u\u0308ksteisega sobimisega. Keegi hilisematest peadirigentidest pole lauljaid koori valinud just ta\u0308mbri sobivust arvestades nii hoolikalt, nagu tegi seda Kaljuste. Tema kaalutlused olid seotud uue vo\u0303imaliku laulja mo\u0303juga nii koori kui terviku sound\u2019ile kui ka sellega, kuidas muutuks ha\u0308a\u0308leru\u0308hma kui iseseisva u\u0308ksuse ko\u0303la. Oli pa\u0308ris tavaline, et kandidaat pidi ettelaulmisel oma ha\u0308a\u0308lt na\u0308itama paarikaupa, lauldes koos mo\u0303ne kooriliikmega."}, {"text_idx": "#000020", "text": "Koori algusaegade stiiliotsingud olid inspireeritud muidugi ka terve Euroopa paljusid noori muusikuid vallanud vanamuusikaliikumisest, mis oli otsapidi seotud o\u0303ppiva noorsoo kuueku\u0308mnendate aastate ma\u0308ssumeelsusega kogu vanema po\u0303lvkonna elukorralduse vastu. Kuigi No\u0303ukogude Eesti paiknes raudse eesriide taga, sai EFK juba 1980ndate algul hakata gastroleerima ka la\u0308a\u0308neriikides, esialgu Soomes, aga u\u0308sna varsti lisandusid na\u0308iteks La\u0308a\u0308ne-Saksamaa ja Tallinna so\u0303pruslinn Veneetsia. Reisidel oli napi pa\u0308evaraha eest vo\u0303imalik osta ka mo\u0303ni heliplaat. Oli tavaline, et vahetasime neid kolleegidega kuulamiseks ja lindistasime muusikat u\u0308mber kassettidele. Olime vaimustunud lauljatest nagu Emma Kirkby, Alfred Deller vo\u0303i David Thomas, samuti dirigentidest nagu Harnoncourt vo\u0303i Gardiner. Ma\u0308letan oma elamust, kui 1987. aastal Joensuu festivalil kooriga osaledes o\u0303nnestus seal kuulata esimest korda Hilliard Ensemble\u2019i kontserti. Pu\u0308u\u0308dsin aru saada nende vokaaltehnikast. Sellise rahuliku, u\u0308sna sirge, kuid samal ajal kandva, va\u0308ga ta\u0308pse ja ja\u0308rjekindlalt la\u0308bi kujundatud tooniga Eestis keegi laulda ei osanud. Kes oleks vo\u0303inud siis arvata, et paariku\u0308mne aasta pa\u0308rast tuleb ansambli juht Paul Hillier EFK peadirigendiks."}, {"text_idx": "#000021", "text": "Kaheksaku\u0308mnendatel reisis EFK tihti ka No\u0303ukogudemaa eri paikades. Kaljuste dirigeeritud kontsertide lo\u0303ppedes oli tavaline standing ovations, u\u0308ksko\u0303ik, kus kontsert ka ei toimunud. Va\u0308ga tihti paluti koori kohe vahetult kontserdi ja\u0308rel publikuga kohtuma, kus vo\u0303is mitmesugustel teemadel vabalt vestelda. Kohtumistel selgus, et oldi vaimustatud koori no\u0303tkest ja ta\u0308psest ko\u0303last, samuti esitusstiili la\u0308a\u0308nelikkusest. Ku\u0308siti palju ka praktilise to\u0308o\u0308korralduse kohta. Tollal oli tavaline, et EFK kontsertide kava esimene pool koosnes klassikalisest muusikast, misja\u0308rel panime selga rahvariided ja laulsime teises pooles Tormist, olenevalt teosest sageli koos minimalistliku liikumisseadega."}, {"text_idx": "#000022", "text": "Vene enda koorilaulutraditsioon on muidugi hoopis teistsugune. Puutusime ka sellega vahetult kokku. No\u0303ukogude ajal no\u0303uti, et to\u0308o\u0308kollektiivid u\u0308le terve suure riigi omavahel vo\u0303istleksid, mille sundusest ei pa\u0308a\u0308senud ka kunstikollektiivid, hoolimata selle idee sisulisest absurdsusest. EFK oli niinimetatud sotsialistlikus vo\u0303istluses No\u0303ukogude Liidu Kultuuriministeeriumi kammerkooriga. Selle koori dirigent Valeri Poljanski oli olnud Leningradi konservatooriumis To\u0303nu Kaljuste o\u0303pingukaaslane, seeto\u0303ttu said vanad koolikaaslased pealesunnitud vo\u0303istlemise a\u0308ra korraldada suuremate jaburusteta. Meie ja Poljanski koor kohtusid nii Moskvas kui Tallinnas, olime koos lavalgi. Venelaste laulmisstiil oli u\u0308limalt jo\u0303uline ja fu\u0308u\u0308siline. Kujundati voogavaid ja tihedaid kantileenseid fraasiliine. Sealjuures vo\u0303is lauljate intonatsioon lainetada la\u0308bi mitme pooltooni. See andis reaalse kogemuse muusikaesteetiliste vo\u0303imaluste paljususest koorimuusikas. Poljanski koori vene muusika, nt Rahmaninovi \u201cVesprite\u201d esitus oli siiski muljet avaldav ja Bachi motette vo\u0303i Monteverdit nad laulma ei kippunudki."}, {"text_idx": "#000023", "text": "Kultuuri vorm ja sisu autoritaarses riigis"}, {"text_idx": "#000024", "text": "On veel u\u0308ks teema, mille mo\u0303istmiseta oleks raske aru saada EFK esituskultuuri kujunemisest no\u0303ukogude perioodil. See on seotud poliitikaga. Tollal oli vo\u0303imatu oma ideid ausalt va\u0308lja o\u0308elda ja nende u\u0308le vabalt diskuteerida, kuna see oleks kaasa toonud probleemid vo\u0303imudega. Va\u0308ljendusvabaduseta elu on aga piinarikas. See viib olukorrani, kus soovitud so\u0303numeid hakatakse va\u0308ljendama mo\u0303istu. So\u0303numi va\u0308line vorm on poliitkorrektne, kuid selle esitamise viis ja kontekst tekitavad vastuvo\u0303tjas assotsiatsioone, mis viitab hoopis muule. Niisugust sisu ja esituse vormi nihestatust saab tekitada repertuaarivalikuga, aga ka na\u0308iteks esituse mitteverbaalsete aspektide, intonatsiooni, ro\u0303hutamiste ja ajahetkede sobiva valiku abil. Siinjuures on va\u0308ga oluline, et ka otsene tekst, mida lauldakse, oleks selgelt arusaadav. Seepa\u0308rast kujunes kooril harjumuseks ko\u0303igepealt endale selgeks teha ja siis esitada ka kuulaja jaoks mo\u0303testatult igasugust lauldavat teksti, ka siis, kui polnudki eesma\u0308rki edasi anda mo\u0303nd ridade vahele peitunud mo\u0303tet. See ta\u0308hendas, et reeglina to\u0303lgiti mingi vo\u0303o\u0303ras keeles lugu juba prooviperioodi alguseks, et ko\u0303ik saaksid aru, millest nad laulavad. Tavaliselt ku\u0308lastas varsti proovi ka vastava keele o\u0303petaja vo\u0303i mo\u0303ni seda keelt emakeelena ra\u0308a\u0308kija, et laulmisel oleks ko\u0303ik ka foneetiliselt paigas. Siinjuures on oluline vokaaltehniline oskus u\u0308hendada muusika kulgemise kantileensus lauldava teksti selgusega. Seda valdas suurepa\u0308raselt na\u0308iteks meie kuulus bariton Georg Ots."}, {"text_idx": "#000025", "text": "U\u0308heksaku\u0308mnendatel aastatel, kui Eesti taasiseseisvus, avanesid senisest laiemalt ka tegutsemisvo\u0303imalused la\u0308a\u0308nemaailmas. Koori jaoks va\u0308ga oluline oli tollal tugeva loomingulise sideme kujunemine siis veel La\u0308a\u0308ne-Berliinis resideeriva helilooja Arvo Pa\u0308rdiga. Kuna Pa\u0308rtide perekond oli 1980. aastal N Liidust emigreerunud, vaikis No\u0303ukogude vo\u0303im karistuseks tema olemasolu, tegutsemise ja loomingu ta\u0308ielikult maha."}, {"text_idx": "#000026", "text": "Koori tuntust ja positsiooni la\u0308a\u0308nemaailma muusikaelus aitas u\u0308les ehitada ka CDde salvestamine mainekatele plaadifirmadele. Eriti oluline on siin olnud Manfred Eicheri juhitav ECM. 1990. aasta veebruaris, veel no\u0303ukogude riigikorra lo\u0303pus, salvestati ECMile Soomes Tapiola kirikus Veljo Tormise \u201cUnustatud rahvaste\u201d kuus tsu\u0308klit (selle plaadi produtsendiks kutsuti Paul Hillier). Kaks aastat hiljem, jaanuaris 1993 vo\u0303eti samuti Soomes va\u0308ikeses Lohja kirikus u\u0308les Arvo Pa\u0308rdi \u201cTe Deumi\u201d plaat (mida hiljem hinnati va\u0308a\u0308riliseks kandideerima USAs va\u0308lja antavale Grammy auhinnale). Ku\u0308mnekonna aasta jooksul oli koorist ta\u0308nu igapa\u0308evasele pingelisele to\u0308o\u0308le ja otsingutele kujunenud vo\u0303imekate kammerlauljate ansambel. Koori suutlikkus oli selgelt arenenud ka ko\u0303la kandvuse suunas. Samas iseloomustas Kaljuste juhatatud koori stiili ja\u0308tkuvalt vo\u0303ime luua ko\u0303la ja lauldava so\u0303naga su\u0308gavamaid ta\u0308hendusi, kaotamata samal ajal sidet helilooja poolt noodis kirja pandud materjali objektiivsusega. Kunstiliselt juhtis tegevust kindlalt To\u0303nu Kaljuste, kuid selles protsessis olid tugevalt osalised ka lauljad ise. Sisuline vastastikune tagasiside oli igapa\u0308evane. Proovides tehti to\u0308o\u0308d kontserdiolukorra kontsentratsiooni ja jo\u0303upingutusega. (Kogenud muusikud teavad, mida see ta\u0308hendab.) Kuid kui lauljad suutsid kohe saavutada dirigendi soovitud tulemuse, siis ammusest lauljate ja dirigendi vahelisest kokkuleppest kinni pidades ei ja\u0308tkatud kunagi harjutamist vaid selleks, et ta\u0308ita formaalseid to\u0308o\u0308tunde."}, {"text_idx": "#000027", "text": "Ja\u0308rgmine ku\u0308mnend kujunes nagu ku\u0308lvatud seemnest ta\u0308rganud vilja koristamiseks. Kooril tekkis va\u0308ga palju huvitavat to\u0308o\u0308d ning algas koosto\u0308o\u0308 maailma va\u0308ljapaistvamate dirigentide, solistide ja orkestritega. Ka To\u0303nu Kaljuste isikliku karja\u0308a\u0308ri vo\u0303imalused laienesid, alguses u\u0308ksikprojektidena va\u0308lismaal. Ajavahemikul 1994\u20132000 oli ta lisaks to\u0308o\u0308le EFKga u\u0308htlasi Rootsi Raadio kammerkoori ja 1998\u20132000 Hollandis Madalmaade kammerkoori peadirigent. Kuigi to\u0308o\u0308ks Eestis ja\u0308i nu\u0308u\u0308d va\u0308hem energiat, korvasid seda uued sisulised kontaktid. EFK suurvormide ettekannetele hakkas Kaljuste kutsuma noori andekaid Skandinaavia soliste, kes olid tollal veel koorilaulja taustaga. Mitu neist, na\u0308iteks Monica Groop vo\u0303i Malena Ernman, on ta\u0308napa\u0308evaks teinud va\u0308gagi korraliku karja\u0308a\u0308ri. Ka EFK paremad lauljad ka\u0308isid Kaljuste kutsel pa\u0308ris tihti omakorda Rootsis vo\u0303i Hollandis. EFKl oli o\u0303nne teha suurvormiettekannetel koosto\u0308o\u0308d ka mitme maailmanimega orkestridirigendiga nagu Helmuth Rilling, Ivan Fischer ja Claudio Abbado. Rahvusvaheline kogemus tegi lauljatele u\u0308sna ruttu selgeks, millised peavad olema muusiku vo\u0303imed, oskused ja to\u0308o\u0308stiil, et olla tipptasemel konkurentsivo\u0303imeline."}, {"text_idx": "#000028", "text": "Paul Hillier \u2013 intellektuaal ja strateeg"}, {"text_idx": "#000029", "text": "2001. aastal loobus To\u0303nu Kaljuste EFK peadirigendi ametist ja kutsus enda asemele inglase Paul Hillieri, kellega koor oli teinud huvitavat koosto\u0308o\u0308d varemgi. Kaljuste, kes on inimtu\u0308u\u0308bilt u\u0308lesehitaja, rajas kaheku\u0308mne aasta jooksul muusikakollektiivi, mis jo\u0303udis taidlusest maailma eliitmuusikaellu. Loogiline areng oleks eeldanud, et ka tegutsemisvahendid viiakse vastavusse saavutatuga, ent riik oli vahepeal jo\u0303udnud kapitalismi ja kultuuri sa\u0308ramine polnud enam prioriteet."}, {"text_idx": "#000030", "text": "Paul Hillier sai maailmas tuntuks legendaarse vanamuusikat viljelnud Hilliard Ensamble\u2019i looja ja juhina. Seepa\u0308rast eeldati, et ka EFKs huvitub ta eelko\u0303ige suurte renessansspolu\u0308foonikute loomingu ettekandmisest. Hillieri peadirigendiks olemise aeg kujunes aga hoopis teistsuguseks. U\u0308sna pea selgus, et ta pole mitte lihtsalt va\u0308ga musikaalne, vaid on ka tugev intellektuaal ja hea strateeg. Selle asemel, et laulda kooriga John Taverneri, Palestrinat vo\u0303i Lassust, vo\u0303ttis dirigent kohe ette hoopis kolme CD jagu nu\u0308u\u0308dismuusikat, mille on loonud Baltimaade ja la\u0308hiregioonide heliloojad. Seeja\u0308rel plaadistasime vene XVII ja XVIII sajandi ortodoksset muusikat, Rahmaninovi \u201cVespreid\u201d ja veel palju muud."}, {"text_idx": "#000031", "text": "Paul Hillier on hariduselt laulja, misto\u0303ttu tunnetab ha\u0308sti lauljate vokaalset koordinatsiooni. Tema ka\u0308e all on mugav laulda, sest ta ei po\u0303hjusta olukordi, kus laulja tehniliselt \u201ckinni jookseb\u201d. Hillieri to\u0308o\u0308meetod on asjatundlik, viib kiirelt tulemuseni ja loob hea to\u0308o\u0308o\u0303hkkonna. Tundub, et see tuleneb briti u\u0308ldisest to\u0308o\u0308kultuurist tegutseda va\u0308ga intensiivselt, tundes end seejuures vaba, sundimatu ja o\u0303nnelikuna. Hillieri no\u0303udmised olid samuti va\u0308ga ha\u0308sti koosko\u0303las arusaamadega, mille kohta olin lugenud rahvusvahelise levikuga laulmisalasest ja ka muusikapsu\u0308hholoogiat ka\u0308sitlevast teoreetilisest kirjandusest. Kooriga to\u0308o\u0308tades oli tal alguses pidevalt soov, et koor laulaks valdavalt senisest palju kergemalt ja eredamate vokaalidega, nii nagu ta ise oli seni harjunud. Kesk-Euroopa suurte keelte foneetika kontekstis ko\u0303lab eesti keeles mo\u0303ni vokaal, nagu \u201ca\u201d ja \u201ce\u201d, liialt kaetult vo\u0303i tumedalt, misto\u0303ttu on u\u0308sna tavaline, et eestlastest lauljad na\u0308evad va\u0308lismaal to\u0308o\u0308d tehes oma ha\u0308a\u0308ldusega tihti vaeva. Ha\u0308a\u0308le kerguse teema aga on omajagu paradoksaalne, sest meie laulupedagoogide arvamus kammerkoori laulmismaneeri kohta oli olnud lausa vastupidine: kammerkoor laulab pidevalt poolel ha\u0308a\u0308lel, mis ei vo\u0303imalda solistlikke vo\u0303imeid korralikult va\u0308lja arendada. Varsti loobus ka Hillier pu\u0308u\u0308dest kammerkoori ko\u0303la fundamentaalselt muuta, sest maailmas pigem hinnati ja imetleti EFK omapa\u0308ra."}, {"text_idx": "#000032", "text": "Paul Hillieril on va\u0308ga tugev vo\u0303ime luua endale selge ettekujutus ettekandele tuleva muusika struktuurist. Ta oskab lauljatele kiiresti ja u\u0308hemo\u0303tteliselt selgeks teha, mida nad u\u0308ksteise tegevuses peaksid ta\u0308pselt kuulama ja ja\u0308lgima, et ettekanne tehnoloogiliste sammude kaupa kindlalt u\u0308les ehitada. Samas ja\u0308i mulje, et teda eriti ei huvitanud muusika vo\u0303ime viidata endast va\u0308ljapoole, tekitada assotsiatsioone muusikau\u0308lese vaimumaailmaga. Kuulajate ootused vo\u0303ivad olla va\u0308ga erinevad, kuid teatud publikule vo\u0303is seeto\u0303ttu ja\u0308a\u0308da elamus Hillieri dirigeeritud kontsertidest mo\u0303nikord u\u0308heplaaniliseks. Siin vo\u0303ib peituda ka po\u0303hjus, miks na\u0308iteks Arvo Pa\u0308rdi ja To\u0303nu Kaljuste vastastikune keemia tundub orgaanilisem kui Pa\u0308rdi ja Hillieri vahel, ehkki Hilliard Ensemble\u2019il ja Hillieril kui selle juhil on olnud suur roll Pa\u0308rdi muusika esitamisel ja propageerimisel maailmas juba alates kaheksaku\u0308mnendatest. Nii helilooja ise kui tema abikaasa Nora Pa\u0308rt on ju tunnistanud, et Pa\u0308rdi u\u0308ks olulisi eesma\u0308rke muusika loomisel on muusika abil viidata selle kohal ko\u0303rguva vaimse maailma realiteetidele."}, {"text_idx": "#000033", "text": "Kunstimaailm paneb meid tundma ku\u0308lgeto\u0303mmet vo\u0303i vo\u0303o\u0303ristusi, kuid hinnangud saavad kunsti puhul olla vaid subjektiivsed. Paul Hillieri dirigeerimisel Harmonia Mundile salvestatud EFK CD \u201cDa pacem\u201d Arvo Pa\u0308rdi muusikaga on pa\u0308rjatud va\u0308ga prestiiz\u030cse Grammy muusikaauhinnaga, samuti mitme teise autasuga."}, {"text_idx": "#000034", "text": "Tundlik Daniel Reuss ja muusika vertikaalid"}, {"text_idx": "#000036", "text": "Koorijuhina tundus Reussi peamine ta\u0308helepanu olevat suunatud muusikateoste harmoonia vertikaalse koosko\u0303la ilule ja puhtusele. On va\u0308he neid, kes suudavad tajuda heliko\u0303rguste vaheliste suhete nu\u0308ansse sama tundlikult ja juhendada selles lauljaid nii ta\u0308pselt ja veatult nagu seda tegi Reuss. Harmoonia peensused ilmuvad aga vaid siis, kui seda ei a\u0308hmasta ha\u0308a\u0308leko\u0303la varieeruvus, mis kipub paratamatult kaasnema ekstramuusikalise va\u0308ljendusrikkusega. Seega, koori ko\u0303la muutus temaga to\u0308o\u0308tades varasemaga vo\u0303rreldes palju steriilsemaks. Mitmed lauljad olid uute no\u0303udmiste ta\u0308itmisel raskustes ja ka kriitika hakkas na\u0308iteks sopranitele ette heitma ko\u0303lalist ebakindlust ja senise sa\u0308ra kaotamist. Suur ta\u0308helepanu vertikaalile viib sageli ka haukuva agoogikani, mida vo\u0303ib veelgi soodustada laulmine saksa keeles. Reussi teine tugev ku\u0308lg oligi saksa, aga ka prantsuse keele foneetika hea tundmine ja tajumine. Ometigi on korrektne ha\u0308a\u0308ldus laulmisel vaid u\u0308ks elementidest ja teksti mo\u0303te muutub konkreetseks u\u0308ksnes siis, kui seda tunnetatakse reljeefselt esituse retooriliste detailide kaudu. Kogenud lauljad teavad ka, et argise vestlusdistantsi foneetika ja\u0308a\u0308b suures saalis istuva kuulaja jaoks u\u0308sna lahjaks."}, {"text_idx": "#000038", "text": "EFK tihe koosto\u0308o\u0308 oma asutaja To\u0303nu Kaljustega ei lakanud pa\u0308rast maestro lahkumist peadirigendi kohalt. Kutseid kontsertideks u\u0308le terve maailma saabus koorile sageli kindlat, CDdel salvestatud repertuaari silmas pidades ja kindla dirigendiga. Va\u0308ga tihti on olnud soovitud repertuaariks Arvo Pa\u0308rdi looming To\u0303nu Kaljuste dirigeerimisel. Niisuguste Kaljustega tehtud olulisemate gastrollide seas oli na\u0308iteks 2012. aasta oktoobris Arvo Pa\u0308rdi autorikontsert Mexico Citys koos Tallinna Kammerorkestriga, kontsert 2013. aasta aprillis Austraalias Sydney ooperimajas koos Sydney su\u0308mfooniaorkestriga, 2013. aasta detsembris kontsert Singapuris Esplanade\u2019i kontserdimajas, 2014. aasta mais ja juunis Arvo Pa\u0308rdi autorio\u0303htud New Yorgi Carnegie Hallis, Metropolitani kunstimuuseumis ja Washingtonis Kennedy keskuse kontserdisaalis, nendel kontsertidel oli osaline ka Tallinna Kammerorkester."}, {"text_idx": "#000039", "text": "Koori praegune peadirigent Kaspars Putnin\u0327s\u030c alustas oma ametiaega 2014. aasta su\u0308gisel ning on alles leidmas oma na\u0308gu ja kohta EFK ajaloos. Praeguseks on peaaegu ta\u0308ielikult vahetunud lauljate po\u0303lvkond, kes alustas kolmku\u0308mmend viis aastat tagasi. Esialgsest koosseisust on rivis veel bariton Aarne Talvik ja bass To\u0303nu Tormis. Nu\u0308u\u0308dne EFK on vo\u0303rreldamatult paremini vokaalselt haritud: suurem osa lauljatest on o\u0303ppinud vo\u0303i o\u0303pib klassikalise laulu erialal. Samas on po\u0303lvkonnavahetusega kadumas kogemused, mille vanemad lauljad on omandanud aastaku\u0308mnete pikkuse to\u0308o\u0308ga. Alles ja\u0308a\u0308vad legendid, ma\u0308lestused ja ma\u0308lestuste ma\u0308lestused, mille peale iga uus po\u0303lvkond rajab iseenda pu\u0308rgimused ja eesma\u0308rgid. Kammerkoori lugu on muidugi ka palju pikem, su\u0308ndmuste- ja nu\u0308ansirohkem kui siinne subjektiivsete uitmo\u0303tete jada oma lu\u0308hikeses formaadis suudab mahutada."}, {"text_idx": "#000041", "text": "Anna-Liisa Bezrodny soovib Tallinna kammermuusika festivalil tutvustada publikule uusi artiste"}, {"text_idx": "#000042", "text": "Estonia Selts, Estonia teater ja inimma\u0308lu"}]