[{"text_idx": "#000000", "text": "Animatsioon kohtub antropoloogiaga: u\u0308listades dokumentaalfilmikunsti"}, {"text_idx": "#000001", "text": "Carlo CuberoTallinna u\u0308likool, antropoloogia professor"}, {"text_idx": "#000002", "text": "Festival \u201cAnimist Tallinn\u201d keskendub animatsioonimaailma ning teiste uurimisvaldkondade vahelistele u\u0308histele joontele. Po\u0303hiideeks on luua ruum, kus animaatorid saaksid tagasisidet va\u0308ljastpoolt oma tavapa\u0308rast ringkonda. Eesma\u0308rgiks on edendada transdistsiplinaarset vo\u0303rgustikku, mis va\u0308a\u0308rtustab animatsiooni kui kunstivormi ning selle panust aruteludesse, mida peetakse loomeprotsessi, kunstipoliitika, tehnoloogia ja esitlemise ku\u0308simuste u\u0308le."}, {"text_idx": "#000003", "text": "Esimene festival keskendub teemale \u2018animatsioon kohtub antropoloogiaga\u2019."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Seos vo\u0303ib esialgu tunduda juhuslik. Animatsioon moodustab juba lapsepo\u0303lvest alates olulise osa meie meediakogemusest, antropoloogia aga kannab endas pigem akadeemilisi assotsiatsioone. Kui animatsioon viitab enneko\u0303ike meelelahutusele, kollektiivsele kogemusele, fantaasiale ja kunstniku individuaalsele subjektiivsele teadvusele, siis antropoloogia viib mo\u0303tte teadusele, usaldatavusele, sotsiaalteooriale ja akadeemilistele teadmistele. Kuna need kaks valdkonda elavad erinevates maailmades, siis idee, et nad vo\u0303iks olla omavahel seotud, on intrigeeriv."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Kuigi \u2018kunst vs. teadus\u2019 vahelises vastandumises kipub animatsioon kalduma pigem \u201ekunsti\u201c poolele, on siiski ka animatsioonimaailmas tugev traditsioon tegeleda sotsiaalsete probleemidega. Kaasaegse animatsiooni ajalugu on na\u0308iteks olnud oluliselt seotud 20. sajandi riiklike propagandakampaaniate ja haridusprogrammidega. Animatsioon on kunstivorm, mis pakub nii selget narratiivi kui ka piirideta visuaale ning see tasakaal vo\u0303imaldab kujutada liialdatud vorme usutaval viisil. Just selle omapa\u0308ra to\u0303ttu jo\u0303uab vaataja silme ette alternatiivne maailm, mis resoneerub tema la\u0308bielatud kogemustega sellisel moel, et me sellesse siiski usume."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Antropoloogia seevastu seostub inimkonna olemuse teadusliku uurimisega. Na\u0308iteks on antropoloogid andnud olulise panuse ta\u0308napa\u0308evasele arusaamisele sotsiaalsetest transformatsioonidest ja nende kogemisest. Selliste teoreetiliste arusaamadeni on jo\u0303utud osalusvaatluse tehnika abil, mille va\u0308ljato\u0308o\u0308tamisega on antropoloogid tegelenud alates 19. sajandi lo\u0303pust. Samal ajal vo\u0303ib ta\u0308napa\u0308evase antropoloogia ajalugu to\u0303lgendada ka kui vo\u0303itlust selliste ku\u0308simuste u\u0308le nagu teaduspoliitika, subjektiivse uurija roll, aga ka selle teadusala uurimisobjekti ebama\u0308a\u0308rasus. Antropoloogilised va\u0308ited tuletatakse just la\u0308bi selliste keeruliste protsesside ning neid ei tuleks vo\u0303tta kui kivistunud to\u0303desid. Pigem keskendub antropoloogia veenvate jutustuste loomisele, mis pakuvad lugejale va\u0308rskeid vaatenurki u\u0308hiskonnale. Eesma\u0308rgiks ei ole maailma kirjeldada \u201enii nagu see on\u201c, vaid taaskujutada seda, pakkuda uusi teoreetilisi seoseid ja na\u0308idata lugejale teistsugust maailma viisil, mis resoneeruks tema la\u0308bielatud kogemustega."}, {"text_idx": "#000007", "text": "\u201cAnimist Tallinn\u201d uurib piiriala, kus kohtuvad animatsioon ja antropoloogia. Kuidas la\u0308henevad animaatorid ja antropoloogid oma lugudele? Missugust kontekstualisatsiooni kumbki neist otsib? Millised loomingulised strateegiad on neis valdkondades vastuvo\u0303etavad, millised mitte? Nii animatsioon kui ka antropoloogia pu\u0308u\u0308avad neile omaste vahendite ja so\u0303navara abil aru saada inimeksistentsi ko\u0303ige keerulisematest aspektidest, meie igapa\u0308evaste muljete tajumisest. Maailmaga tegeledes kaasavad nii antropoloogid kui ka animaatorid oma subjektiivseid kogemusi ning ammutavad ressursse just neist. U\u0308ldiseks ideeks ei ole mistahes antud su\u0308ndmuse lo\u0303plik analu\u0308u\u0308s vo\u0303i kirjeldus; pigem on eesma\u0308rgiks esitada publikule lugu, millel on autor; subjektiivne jutustus, kus va\u0308ljendub spetsiifiline vaatepunkt. Juhul, kui selline ainukordne jutustus on ha\u0308sti tehtud, vo\u0303ib see aidata meil avastada midagi uut ka meis endis."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Lisaks tavapa\u0308rasele rahvusvahelisele vo\u0303istlusprogrammile on kuraatorid kokku pannud eriprogrammi, mis koosneb animeeritud dokumentaalidest, filmidest, mis on saanud inspiratsiooni antropoloogilistest uurimustest, ning erinevaid immersiivseid tehnikaid kasutavatest animafilmidest. Festivali programmi raames toimuvad veel prof. Andrew Irvingu (Manchesteri u\u0308likooli sotsiaalantropoloogia osakond) plenaarettekanne, osalusvaatluse teemaline to\u0308o\u0308tuba, u\u0308marlaua vestlused ning antropoloogiateemalised ku\u0308simuste ja vastuste sessioonid."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Carlo Cubero \u0301l on sotsiaalantropoloogia doktorikraad Manchesteri U\u0308likoolist, ta on spetsialiseerunud kaasaegsele kariibi kultuurile ja visuaalantropoloogiale. Hetkel on ta Tallinna U\u0308likooli antropoloogia dotsent, peab loenguid ja koordineerib sotsiaalantropoloogia o\u0303ppeprogrammi audiovisuaalse etnograafia eriala."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Andrew Irving on Manchesteri U\u0308likooli antropoloogiaprofessor. Tema uurimisvaldkond ho\u0303lmab meelelisi tajusid, aega, surma, linnaantropoloogiat ja eksperimentaalseid meetodeid. Tema viimasteks teosteks on: Elu ja surma kunst: Radikaalne esteetika ja etnograafiline praktika (2017); Antropoloogia ja tulevikud: Uurides tekkivaid ja ebakindlaid maailmu (2017); U\u0308lalpool teksti? Kriitilised praktikad ja sensoorne antropoloogia, (2016). Hiljutiste filmi- ja multimeediateoste hulka kuuluvad Mees, kes peaaegu tappis end (BBC), Ra\u0308ndavad teadurid: ehk kuidas vo\u0303tta u\u0308hendust vo\u0303o\u0303rastega (O\u0308sterreichisches Museum fu\u0308r Volkskunde)."}, {"text_idx": "#000013", "text": "4 animeeritud lu\u0308hifilmi, mis tegelevad selliste antropoloogisliste teemadega nagu mu\u0308u\u0308t, keha, haigus, elu ja surm. Filme kommenteerivad lisaks autoritele ka antropoloogid Andrew Irving ja Carlo Cubero."}, {"text_idx": "#000016", "text": "Beirut, Liibanon, ta\u0308na. Wardi, u\u0308heteistku\u0308mneaastane Palestiina tu\u0308druk, elab kogu perega po\u0303genikelaagris, kus ta su\u0308ndis. Tema armastatud vanavanaisa Sidi oli u\u0308ks esimesi inimesi, kes asus laagrisse elama pa\u0308rast seda, kui ta 1948. aastal kodust minema aeti. Pa\u0308eval, mil Sidi talle tema endise Galileas asuva maja vo\u0303tme tagasi annab, kardab ta, et vanaisa kaotab lootuse veel kunagi koju tagasi po\u0308o\u0308rduda. Otsides laagri u\u0308mbrusest Sidi kaotatud lootust, asub ta koguma oma perekonna eri po\u0303lvkondade ma\u0308lestusi."}, {"text_idx": "#000017", "text": "Filmi \u201cTorn\u201d autor Mats Grorud annab u\u0308levaate oma filmi loomeprotsessist. Mats elas aasta La\u0308his-Ida pagulaslaagris ning lo\u0303i sealsete elanike lugude po\u0303hjal ta\u0308ispika nukufilmi."}, {"text_idx": "#000018", "text": "Mats Grorud on Norrast pa\u0308rit filmirez\u030cisso\u0308o\u0308r ja animaator. Ta lavastas kaks lu\u0308hifilmi ning on to\u0308o\u0308tanud animaatorina mitmetes ma\u0308ngu-, dokumentaal- ja muusikavideotes. Lapsepo\u0303lves to\u0308o\u0308tas ta ema Liibanoni po\u0303genikelaagrites o\u0303ena. 1990. aastatel o\u0303ppis Mats Liibanoni Ameerika u\u0308likoolis Beirutis, to\u0308o\u0308tades samal ajal Burj el Barjanehi po\u0303genikelaagris inglise keele- ja animatsioonio\u0303petajana. Oma esimese ta\u0308ispika animafilmi \u201eTorn\u201c stsenaariumi kirjutas ta pagulaste jutustuste ja kogemuste po\u0303hjal."}, {"text_idx": "#000020", "text": "KU\u0308MME AASTAT PA\u0308RAST naise ja elukaaslase Jeanne-Claude\u2019i lahkumist asub Christo viima ellu projekti \u201eFloating Piers\u201c, mida nad palju aastaid tagasi koos kavandasid. Tsenseerimata juurdepa\u0308a\u0308suga Christole ja tema meeskonnale dokumenteerib \u201cVetelko\u0303nd\u201d Christo viimase suuremahulise kunstiinstallatsiooni protsessi alates selle algusest kuni valmimiseni. Film viib vaataja intiimsele teekonnale Christo maailma, mida ei vahenda intervjuud, jutustajatekst ega taasesitused, vaid mis joonistab portree mehest, kes asetab oma sisekaemuse ko\u0303rgemale igasugusest demagoogiast."}, {"text_idx": "#000021", "text": "Portree unistust ja\u0308litavast mehest toimub keset eepilist hullumeelsust \u2013 kunsti- ja riigipoliitika, logistilised o\u0303udusunena\u0308od, tehnilised va\u0308ljakutsed ja loodusjo\u0303ud muudavad kogu asjaajamise a\u0308a\u0308rmiselt keerukaks. Film pakub nii hingekosutavaid o\u0303hust filmitud kaadreid kui ka \u201cka\u0308rbes seinal\u201d kaamerato\u0308o\u0308d. Niisiis, vaadates unena\u0308gu, o\u0303pime me tundma seda tagaajavat meest \u2013 Christot."}, {"text_idx": "#000022", "text": "Loeng: \u201cNa\u0308e tuult\u201d ehk u\u0308he loomeprotsessi ja\u0308lgimine, dokumenteerimine ja esitlus"}, {"text_idx": "#000023", "text": "Andrey Paounov, maailmakuulsast kunstnikust Christo\u2019st ra\u0308a\u0308kiva ta\u0308ispika dokumentaali \u201cVetelko\u0303nd\u201d autor, avab Christo viimase to\u0308o\u0308 \u201cUjuvad kaid\u201d loomeprotsessi tagamaid."}, {"text_idx": "#000024", "text": "Andrey M Paounov on bulgaaria filmitegija, kes on tuntud enneko\u0303ike oma dokumentaalfilmide poolest. Tema debu\u0308u\u0308t \u201cGeorgi ja liblikad\u201d vo\u0303itis Amsterdami rahvusvahelisel dokumentaalfilmide festivalil parima keskmise pikkusega dokumentaalfilmi auhinna (varem: Silver Wolf Award). Tema esimene ta\u0308ispikk film \u201eSa\u0308a\u0308seprobleem ja muud lood\u201c osales 2007. aastal Cannes\u2019i filmifestivali eriprogrammis Critic\u2019s Week. \u201ePoiss, kes oli kuningas\u201c (2011), Andrey teine \u200b\u200bta\u0308ispikk dokumentaalfilm, esilinastus Toronto rahvusvahelisel filmifestivalil. See vo\u0303itis 2012. aastal rahvusvahelisel filmifestivalil RiverRun parima dokumentaalfilmi z\u030cu\u0308rii auhinna. Tema viimane film \u201cWalking on Water\u201d tuntud kunstnikust Christost esilinastus Locarno Festivalil 2018."}, {"text_idx": "#000026", "text": "Animatsiooni sugemetega antropoloogiline road-movie minategelaseks on animafilmitegija Priit Tender, kellel ka\u0308sil ts\u030cukts\u030ci muinasjutu \u201cUssinuumaja\u201d ainetel joonisfilmi tegemine. Priitu intrigeerib miski muinasjutu su\u0308rreaalses sisus. Rez\u030cisso\u0308o\u0308ride duo Priit Tender ja antropoloog Liivo Niglas viivad vaataja la\u0308bi mitmete ra\u0308nnakute otse maailma lo\u0303ppu, kargele ja maalilisele ning kohati ta\u0308iesti su\u0308rrealistlike arusaamadega maale, et leida ja\u0308lgi Ussinuumajast. Pu\u0308u\u0308takse mo\u0303ista maailma, mis on loonud niivo\u0303rd kummalisi narratiive ja leida see maailm iseeneses, kohtudes millegi vo\u0303i kellegi va\u0308ga teistsugusega."}, {"text_idx": "#000028", "text": "\u201cAntropoloogia on filosoofia vaid siis, kui selle sees on inimesed\u201d ehk siis vaid niikaua kuni ta tegeleb inimeksistentsi po\u0303hiku\u0308simustega \u2013 nendega, mis seostuvad teadmiste, keele, kunsti, eetika, elu ja surmaga \u2013 kuid teeb seda vaid siis, kui tal o\u0303nnestub viia need teadmised maailma eri u\u0308hiskondades ja kultuurides elavate inimeste reaalse elukogemuse ja kujutluspiltide tasandile. See ettekanne uurib inimese kujutlusvo\u0303ime pa\u0308ritolu ning piltide, helide ja joonistuste kasutamist inimelu keerukuse ja mitmekesisuse kujundamisel ja mo\u0303istmisel. Mis sunnib inimolendeid u\u0308mbritsevatele pindadele joonistama, kirjutama ja pilte looma? Kust see vo\u0303ime pa\u0308rineb? Mis on selle vajaduse taga, et tuua maailma pilte ja teha neid na\u0308htavaks nii endale kui teistele?"}, {"text_idx": "#000030", "text": "To\u0308o\u0308tuba keskendus vaatlustehnikate arendamisele po\u0303hinedes sotsiaalantropoloogia meetoditele. To\u0308o\u0308tuba su\u0308ndis Tallinna Humanitaarteaduste Instituudi ja EKA animatsiooni osakonna koosto\u0308o\u0308na. Antropoloogidele ja animaatoritele suunatud to\u0308o\u0308toa jooksul valminud teoseid esitleti festivali ajal."}]