[{"text_idx": "#000000", "text": "Naise keha on allutatud u\u0308hiskondlikele vo\u0303imusuhetele nii sel juhul, kui normiks on olla u\u0308leni kinni kaetud, kui ka siis, kui va\u0308lgutatakse paljast ihu."}, {"text_idx": "#000002", "text": "Kes vo\u0303i mis on meie jaoks traditsiooniline poliitiline ja eetiline subjekt? Tegemist on loomulikult isikuga (person), teadvusliku, mo\u0303tlemis- ja otsustusvo\u0303imelise toimijaga, kes tegutseb vastavalt individuaalsele \u2013 vabale? \u2013 tahtele. Kuid isiku mo\u0303istega on seotud tohutu hulk paradokse ja vastuolusid, millest u\u0308heks peamiseks \u2013 vo\u0303i isegi alust panevaks \u2013 vo\u0303ib pidada isiku suhet kehaga. Kas isik kasutab oma keha vo\u0303i on ta keha; kas isik on oma kehaga identne vo\u0303i on ta oma keha omanik?"}, {"text_idx": "#000003", "text": "La\u0308a\u0308nelikus traditsioonis on keha ja isiku suhet mo\u0303testatud enamjaolt o\u0303iguste terminites, kusjuures mitte tingimata inimo\u0303iguste, vaid just nimelt omandio\u0303iguste. See ta\u0308hendab, et kehast saab miski, mis kuulub isikule vo\u0303i indiviidile ning mis on temast eraldatud. Kuuleme pidevalt, et meil on o\u0303igus oma kehaga ette vo\u0303tta, mida aga soovime, ning teistel ei ole sellega seoses mingit luba sekkuda. Ta\u0308psemalt o\u0308eldes peaks keha niisiis olema eraomand, mille ainuomanik on otsustusvo\u0303imeline isik, kehalisusest eraldatud isiksus. Isik on suvera\u0308a\u0308n, keha valitsetav."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Ko\u0303neldes taolise o\u0303igusliku omandisuhte paradoksidest, tsiteerib Roberto Esposito oma raamatus \u201ePersons and Things\u201d Simone Weili, kelle mo\u0303te on siinkohalgi esitamist va\u0308a\u0308rt:"}, {"text_idx": "#000005", "text": "\u201eNa\u0308en ta\u0308naval mo\u0308o\u0308dujat. Tal on pikad ka\u0308ed, sinised silmad ning mo\u0303istus, mille mo\u0303tteist ma ei tea midagi, kuid vo\u0303ib arvata, et nad on tavapa\u0308rased. [...] Kui minu jaoks oleks pu\u0308ha temas peituv inimisiksus, vo\u0303iksin vaevata tema silmad va\u0308lja torgata. Pimedana oleks ta ta\u0308pipealt samavo\u0303rd isiksus kui eelnevalt. Ma ei oleks tema isikut u\u0308lepea puudutanud. Ma ei oleks ha\u0308vitanud muud kui tema silmad.\u201d[1]"}, {"text_idx": "#000006", "text": "Selles ilmekas ja veidi provokatiivses na\u0308ites tuleb va\u0308ga ha\u0308sti ilmsiks, et see, mida oleme kehatut isikut ja indiviidi samastades harjunud pidama ilmselgeks, hakkab lagunema koost niipea, kui silmad avame. Mis on see ilmselgus? See, et keha on privaatne eraomand ning mo\u0303istus, mo\u0303tted ja arvamused on need, millest moodustub \u201epoliitiline keha\u201d (o\u0303igemini tuleks o\u0308elda \u201epoliitiline kehatus\u201d)."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Rahvastiku juurdekasvu probleem tundub piisavalt abstraktne, et olla ka\u0308sitletav u\u0308ldisena ning u\u0308ksikutest inimkehadest lahusseisvana numbritena tabeleisse asetatav. Kuiva emotsioonitusega vo\u0303ib o\u0308elda, et Eesti 2015. aasta loomulik iive oli \u20131336 ning loomuliku iibe kordaja \u20131,01.[2] Kuid millised no\u0303udmised kaasnevad selle pealtna\u0308ha su\u0308u\u0308tu arvuga naiste u\u0308hiskondlikule subjektsusele? Viljakuse alusel hakatakse hindama naise panust u\u0308hiskonda, tema va\u0308a\u0308rtust. Viljatu naine ei panusta, on pigem koormaks ja probleemiks (ma\u0308letame ju veel ha\u0308sti Martin Helme kommentaare lastetu ajakirjaniku pihta). See diskursus, mida Maarja Kangro nimetas \u201edemograafiliseks ha\u0308dakisaks\u201d[3] ning mis on suunatud rahvuse elluja\u0308a\u0308mise tagamisele, loob naise u\u0308hiskondlik-poliitilist subjektsust just kehalisuse kaudu. Kui normiks seatud viljaka keha mudelist ko\u0303rvale kalduda, hakkab sotsiaalseid suhteid ja igapa\u0308evast eksistentsi la\u0308bistama pidevalt su\u0308u\u0308, millest lubatakse lahti o\u0308elda va\u0308hemalt 2,1 lapse su\u0308nnitamise ja\u0308rel. Su\u0308u\u0308tust arvust statistikaameti tabelis saab naise su\u0308u\u0308tunde intensiivsuse mo\u0303o\u0303dik, mis na\u0308itab seda puuduja\u0308a\u0308ki, mille sa\u0308ilimisel ei ole naisel u\u0308leu\u0308ldse vo\u0303imalik ta\u0308isva\u0308a\u0308rtuslikuks inimeseks saada."}, {"text_idx": "#000010", "text": "Simulaakrumiloogika kehtib siin kuni lo\u0303puni: mitte kujutis ei sarnane sellega, millele ta viitab, vaid viidatav reaalsus hakkab aina enam sarnanema kujutisega. Simulaakrum saab ta\u0308ielikuks, kui fototo\u0308o\u0308tlus tehakse a\u0308ra enne u\u0308lesvo\u0303tet \u2013 alates ninast kuni ha\u0308bememokkadeni, mida ei tohi u\u0308mbritseda va\u0308iksemgi karvaja\u0308a\u0308nus ning mis peavad olema ideaalselt vormitud. U\u0308helt poolt niisiis seksuaalsus, mis on eraldatud \u2013 isegi isoleeritud \u2013 seksist kui paljunemisest ning teisalt tungiv sundus ja\u0308rglaste ilmale toomiseks, tegevuseks, mis toob paratamatult kaasa simulaakrumisu\u0308u\u0308tuse kaotamise, see ta\u0308hendab ta\u0308iskasvanuks saamise ja vananemise."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Poliitika ja u\u0308hiskondlikkus on niisiis su\u0308gavuti naise kehasse tunginud, seda moondanud ja normaliseerinud. U\u0308hiskondlikud vo\u0303imusuhted on naise lihasse sisse kirjutatud ja selle tervetele kultuuridele paljastanud, osadeks lahti vo\u0303tnud ja taas kokku pannud. Selles kontekstis on veider mo\u0303elda sa\u0308a\u0308rasest alastusest kui vabadusest, vabastavast olekust. Nii su\u0308gavale kehasse tungivat iibekordajat kui ka keha virtualiseerivat veatut seksuaalset kujutist vo\u0303iks ka\u0308sitleda pigem biopoliitikana, keha kontrolli ja suunamise ning seekaudu spetsiifilise poliitilise subjekti loomisena. Keha on siin see esmane avaliku ruumi asukas ja looja, mitte aga \u201earvamus\u201d."}, {"text_idx": "#000013", "text": "U\u0308heso\u0303naga, keha on kontrolli all ja la\u0308binisti kodeeritud (varem va\u0308lja toodud kaks suundumust on vaid paar va\u0308ga laia u\u0308ldistust). To\u0303si, tegemist on n-o\u0308 demokraatlikule u\u0308hiskonnale omase kontrolliga, mis on pigem vo\u0303imaldav kui keelav \u2013 innustatakse su\u0308nnitama ja trenni tegema, mitte ei keelata rasedusvastaseid vahendeid. On lihtne aru saada, et islami u\u0308hiskonnale omane keha peitmine ja ta\u0308ielik katmine tundub La\u0308a\u0308ne paljastavas kultuuris a\u0308a\u0308rmiselt repressiivne, kuid kui mo\u0303elda ka paljastusest kui kontrollivahendist, vo\u0303ime ka\u0308sitleda mo\u0303lemat vormi \u2013 paljastust ja katmist \u2013 va\u0308ga lihtsalt vo\u0303imu instrumentidena. Kui mo\u0303tleme selle peale, kuivo\u0303rd detailideni on vo\u0303imalik alasti keha vorme normaliseerida, ei tundu ehk bikiinid burkiinide ko\u0303rval niivo\u0303rd vabastavad."}, {"text_idx": "#000015", "text": "Kehalisuse ja keha olulisus ning mo\u0303ju poliitilise subjekti loomele on siinkohal niisama silmatorkavalt esil kui Simone Weili na\u0308ites, mis viitab vo\u0303imatusele lahutada isikut tema kehast. Isik on alati kehaline ning na\u0308htavus vo\u0303ib osutuda u\u0308sna tihti lo\u0303ksuks. Ei ole sugugi utoopiline mo\u0303elda, et mo\u0303ne aja pa\u0308rast hakkavad La\u0308a\u0308ne naised keha peitvatest ro\u0303ivastest privaatsust otsima."}, {"text_idx": "#000016", "text": "Seadused aga enamasti keelavadki lihtsalt na\u0308o katmist, mitte konkreetselt burkasid. Ka ja\u0308nesemaskiga ei tohi avalikkusesse minna. Kuid vo\u0303ib u\u0308sna kindel olla, et seaduse ta\u0308ideviimine on suunatud siiski burkakandjatele, kes peavad hakkama end nu\u0308u\u0308d paljastama teistlaadi kontrollile."}, {"text_idx": "#000020", "text": "Miks kantakse Poolas ta\u0308na musta?"}, {"text_idx": "#000023", "text": "Viimaks uksed avanud eesti rahva uues katedraalis on lisaks kolletunud rahvaro\u0303ivasa\u0308rkidele lo\u0303puks ruumi ka to\u0303eliselt olulistele museaalidele. Oktoobrikuu traditsiooniteemalises Mu\u0308u\u0308rilehes pakumegi va\u0308lja mo\u0303ned ko\u0303ige ma\u0308rgilisemad ja kohest eksponeerimist vajavad esemed ja asjalood, mida millegipa\u0308rast veel muuseumi kogudest ei leia."}]