[{"text_idx": "#000002", "text": "Eileo\u0303htune luure oli niisiis va\u0308lja selgitanud, et u\u0308lesminekuks on maastik ebasobiv. Lootes lihtsamale elule, alustame laskumist ja\u0308rsult, vo\u0303sa ja ko\u0303rge taimestikuga kaetud moreenivallilt alla jo\u0303e a\u0308a\u0308rde. Vo\u0303i o\u0303igemini u\u0308levalt tasasemana paistvale kivisele, ho\u0303reda vo\u0303saga maaribale ja\u0308rsu moreenino\u0303lva ja jo\u0303e vahel, sest jo\u0303gi ise tundus veel ja\u0308a\u0308vat va\u0308ikese ja\u0308rsaku taha."}, {"text_idx": "#000003", "text": "Moreeni ja vo\u0303sa vaheldumine. A\u0308a\u0308rmiselt halb on liikuda."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Muidugi oli kogu no\u0303lv kive ta\u0308is, aga see oli nii tiheda vo\u0303saga kaetud, et u\u0308levalt ei paistnud kivid va\u0308lja. Et saba mitte va\u0308ga pikaks venitada, ko\u0303ndisin 40-50 meetrit edasi ja hakkasin ennast samuti mo\u0308o\u0308da no\u0303lvas olevat uhteorgu alla libistama. Rohune ja vo\u0303sane no\u0303lv pakkus ohtralt peidetud kive, mille otsa koperdada. MeelisW, kes ennist ja\u0308i teiste juurde otsust vastu vo\u0303tma, ja\u0308rgnes mulle lo\u0303puks ja hakkas samuti allapoole liikuma. Kui ja\u0308rsu no\u0303lva lo\u0303puni oli ja\u0308a\u0308nud veel ku\u0308mmekond meetrit, kuulsin u\u0308leval MeelisW ro\u0308o\u0308gatust \u201ckivi!\u201d ja na\u0308gin ovraagi mo\u0308o\u0308da hu\u0308plevat kamakat hoogu kogumas. Kuna ovraagist ohutusse kaugusesse va\u0308ljaronimiseks ilmselt aega enam polnud, siis vaatasin kiirelt kindlama jalgealuse, et sobival hetkel lihtsalt ko\u0303rvale po\u0303igata. Ko\u0303rvalepo\u0303ikamine ise oli edukas ja kamakas lendas vihisedes mo\u0308o\u0308da, kuid maandumisel la\u0308ks ennist kindlana tundunud kivi ikkagi jala alt veerema. Ja loomulikult mina koos sellega. Libisesin mo\u0303ne meetri allapoole kuni u\u0308ks teravam kivi sa\u0308a\u0308reluu taha takerdus ja mu peatas. Tundsin, kuidas jala esiku\u0308ljele suuremat sorti kumerus kasvama hakkab. Kivide vahel kinnitust otsinud ku\u0308u\u0308narnukiga oli vist la\u0308inud natuke paremini. Asja la\u0308hemaks uurimiseks aga aega ei olnud. Ho\u0303ikasin, et peetagu nu\u0308u\u0308d u\u0308leval natuke hoogu ja ronisin alla tasasema alani ning sealt edasi ohtlikust ovraagist eemale. Lagedama alani oli vaja veel tu\u0308kk maad koperdada ja selle ka\u0308igus tuli veel mitu korda end jala alt minema la\u0308inud kivi to\u0303ttu rohu seest pu\u0308sti ajada."}, {"text_idx": "#000005", "text": "U\u0308levalt paistnud lagedam ala oli ta\u0308pselt selline nagu olime oodanud \u2013 suurte kividega. Aga poleks osanud arvata, et need juba sammaldunud kivid nii ebastabiilselt asetatud on. U\u0308he suure kiviga tuli koos mitu meetrit allapoole veereda. O\u0303nneks polnud tempo tappev ja kogu teekonnal o\u0303nnestus minul pealpool pu\u0308sida. Ka Eva tegi korra liikuma pa\u0308a\u0308senud kivilt pea ees so\u0308o\u0308stu allapoole, kuid maandus va\u0308ga o\u0303nnelikuna seljakotile. Kangesti tsirkuseks tikkus asi ka\u0308tte ja pakkus vaheldumisi pealtvaatajateks ja\u0308a\u0308nutele muljeid, mida siis hiljem su\u0308ndmuste peategelastega jagada. Na\u0308iteks MeelisW kirjeldus u\u0308hest minu ja\u0308rjekordsest kukkumisest: \u201cKorraga to\u0303usid Meelise ka\u0308ed koos keppidega o\u0303hku ja vehkisid seal mo\u0303ne sekundi. Siis langesid kepid alla ja a\u0308sja hoogsalt vehelnud ka\u0308ed klammerdusid suure kivi ku\u0308lge. See aga ei ta\u0308hendanud veel mingit staatikat. Algas pendeldamine, mis kestis kuni keha, ka\u0308te ku\u0308ljes rippuvate keppide ja seeja\u0308rel ka seljakoti asend stabiliseerusid\u201d. Minu enese teravaim ma\u0308lestus sellest seigast oli tuikav o\u0303lg."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Pa\u0308ris jo\u0303e a\u0308a\u0308rde me ei pa\u0308a\u0308senudki, see voolas silekaljude vahel. Leidsime vaevuma\u0308rgatava ja\u0308lje kunagi olemas olnud rajast ning jo\u0303udsime ca 100 m pa\u0308rast kohani, kust sai end kaljupragudes kasvanud pajuokste ku\u0308lge riputades 5 m allapoole libistada. See oligi, ainus koht, kust oli vo\u0303imalik u\u0308leval ko\u0303rguvate kaljude ja jo\u0303e vahelt la\u0308bi pa\u0308a\u0308seda, et eemal paistva liustikuni jo\u0303uda. Fu\u0308u\u0308sikal on ikka ko\u0303va ja va\u0308a\u0308ramatu jo\u0303ud ku\u0308ll. Ennast pajuokste ku\u0308lge riputanud Eva keeldus okstest tu\u0308kk aega lahti laskmast va\u0308ites, et temal ei ulatu jalad kuhugi kindlamale alusele. Mitte mingi inimlik veenmine ei aidanud. No tegelikult pa\u0308ris ei ulatunud jah, pool meetrit pidi enne libisema. Sedavo\u0303rd aga, kuidas vaidluse sujudes rippuva Eva jo\u0303ud rauges, hakkas ta mo\u0308o\u0308da poleeritud kaljupinda allpoole vajuma ja kui pajuoksi enam pihus polnud, toetusid mo\u0303lemad jalad kenasti moreenipudile."}, {"text_idx": "#000007", "text": "tegime va\u0308ikese peatuse ja grupijuht pakkus o\u0303lut, mida ta ei\nviitsivat enam kaugemale tassida. Pajuokste kui o\u0308koloogilise\nlaskumisvahendiga tutvumisest elevil ja seljaga Einari poole istunud\nKalle ei teinud aga pakkumisest va\u0308ljagi ja hoidis pu\u0308u\u0308dlikult pilku\nkauguses. Nagu ta pa\u0308rast kommenteeris, ei suutnud ta uskumatut\npakkumist kuidagi to\u0303siselt vo\u0303tta ja kartis sellele reageerida."}, {"text_idx": "#000009", "text": "meid ees va\u0308ravad, mida va\u0308hemalt kaugelt vaadates oli vo\u0303imalik\nla\u0308bida neist jo\u0303e a\u0308a\u0308res la\u0308bi minnes vo\u0303i neist kaarega u\u0308le\nronides. MeelisW ka\u0308is alt la\u0308biminekut la\u0308hemalt uurimas, mina\nronisid u\u0308lespoole. Alumine luureretk lo\u0303ppes kiiresti, minu oma\nkahjuks kestis pikalt. U\u0308leval avanenud vaade andis edasipa\u0308a\u0308suks\nlootust ku\u0308ll ja varsti olime ko\u0303ik koos kottidega liustikul.\nTagasivaade allavoolu na\u0308itas, et alumine la\u0308bipa\u0308a\u0308s poleks olnud"}, {"text_idx": "#000011", "text": "O\u0303htupoolikul jo\u0303udsime ja\u0308a\u0308no\u0303lva juurde, mille alt va\u0308ljus jo\u0303gi. Aga enne seda kukkusin kividel siniseks veel selle osa kehast, mis seda senini polnud. Ja\u0308llegi oli vo\u0303imalik minna nii alt kui u\u0308levalt, ehk siis u\u0308le ja\u0308a\u0308keele kohal olevate kaljude ja alt, mo\u0308o\u0308da rusust ja\u0308a\u0308no\u0303lva. Seekord peeti alt minekut paremaks variandiks. Tu\u0308likaks tegi selle mineku aga ja\u0308a\u0308peal aeglaselt allpoole voolav moreenikiht, millest siis vahetevahel ka\u0308isid u\u0308le ko\u0303rgemalt pudenevad suuremad kivid. Teekond ja\u0308a\u0308keele peale polnud pikk, nii u\u0308he ko\u0308ie jagu, kuid ja\u0308a\u0308 oli ko\u0303va ja moreeni to\u0303ttu ei tahtnud kassi hambad mitte kuidagi sisse ja\u0308a\u0308da. To\u0303usta tuli aga mo\u0308o\u0308da samako\u0303rgusjoont ehk siis risti no\u0303lvaga ja see va\u0308a\u0308nas jalga tublisti. Kuna all vulises jo\u0303eke, kuhu keegi meist ei tahtnud koos liikuva moreeniga sisse liuelda, siis otsustati panna ja\u0308a\u0308puurid ja tugiko\u0308is, mille Juhan peale kotist vabanemist u\u0308le viis."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Kivide all on liustikuja\u0308a\u0308, mille sisse on keeratud ja\u0308a\u0308puurid"}, {"text_idx": "#000013", "text": "Meie Einariga otsustamise ja puurikeeramise juurde ei jo\u0303udnudki. Istusime ku\u0308mmekond meetrit madalamal kivi otsas ja ohkisime. Puudus jo\u0303ud midagi teha vo\u0303i veel kuhugi minna. Arutlesime va\u0308ga to\u0303siselt kergema hobi valiku u\u0308le. Pandud ko\u0308is oli aga igati vajalik ja asjakohane, kuigi hiljem piltide pealt vaadates ei olnud vo\u0303imalik aru saada, miks suhteliselt laugel kivisel no\u0303lval grimmassis na\u0308oga ennast mo\u0308o\u0308da ko\u0308it edasi tiritakse."}]