[{"text_idx": "#000002", "text": "Detsember: treeningtunde 85, kilometraaz\u030c 2180\nJaanuar: treeningtunde 98, kilometraaz\u030c 2730\nVeebruar (1-25): treeningtunde 86, kilometraaz\u030c 2830, vo\u0303istluspa\u0308evi 8, pidupa\u0308evi 1 (EV100!)"}, {"text_idx": "#000004", "text": "Esimene start sai detsembris paika pandud ja selleks osutus Omaani velotuur. Osalesin seal 3-ndat korda. Hea vo\u0303istlus: korralikult organiseeritud, u\u0308ks hotell, mo\u0303nus ilm ning vaheldusrikas maastik. Igas mo\u0303ttes po\u0303nev reis ja huvitav maa. Kes veel pole jo\u0303udnud ku\u0308lastada \u2013 soovitan. Elu, ajalugu ja kultuuri rohkem kui mo\u0303neski teises rikkas Araabia riigis. Esimesed 2 pa\u0308eva oli va\u0308ike va\u0308rin sees, mis seal salata, ikkagi 38 pikka na\u0308dalat polnud ratast joonele pannud. Hea mitu vana tiimikaaslast ja muidu kamraadi uurisid kuidas taastunud olen, vorm on, vo\u0303i kuidas kodus ilmaga lood on. Sellised stampku\u0308simused, millele nu\u0308u\u0308d erakordse ro\u0303o\u0303muga vastasin. Jalga tundus olema ja kuigi +32C kuumuses la\u0308ksin iga pa\u0308eva lo\u0303puks keema, oli va\u0308gev Astana poistega koos so\u0303itu teha. Olin korralik vanake ja natuke nagu kapten, isegi imelik oli na\u0308ha ennast oma meeskonna u\u0308lekaalulakalt vanima liikmena. Peale kolme etappi andsid lihased ku\u0308ll alla ja lihasvalu enam va\u0308ga tugevat pingutust ei lubanudki teha. Igatahes meie du\u0308naamiline noor tiim oli super, ko\u0303ik mehed tegid oma osa alati a\u0308ra ja tulemuseks kaks etappi ning kokkuvo\u0303tte 1-2 ja meeskondlik esikoht. U\u0308heso\u0303naga \u2013 hea algus."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Peale pikka reisimist sain mo\u0303ned pa\u0308evad Gironas olla, kui neljapa\u0308eva lo\u0303unal tuli teade, et na\u0308dalavahetusel tuleb samuti vo\u0303idu so\u0303ita. Aga muidugi \u2013 milles ku\u0308simus! Mugavaim viis kohale saada paistis kiirrong ja oli to\u0303esti sujuv alternatiiv lennukile. So\u0303idud toimusid Prantsusmaal Valence ku\u0308lje all. Kummastki vo\u0303istlusest polnud mul aimugi ja viimati so\u0303itsin Prantsusmaal sarnast so\u0303itu vist u\u0308ldse 9 vo\u0303i 10 aastat tagasi. Esimesel pa\u0308eval oli ilm jahe aga o\u0303nneks rajaprofiil raske ja Ag2r`i seatud tempo piisavalt ko\u0303rge, et ku\u0308lm justkui kordagi ei hakanud. Viimasel ringil ca 20km enne lo\u0303ppu ru\u0308ndas oodatult Bardet, temast veidi hiljem lahkus peagrupist Romain Sicard. Otsutasin ka jalga proovida ja pu\u0308u\u0308dsin Sicardi peagi kinni. Ku\u0308hveldasime vaheldumisi 15km kuni viimase to\u0303usuni, millel pikkust napid 2km aga lo\u0303puosa ikka pa\u0308ris ja\u0308rsk. Olin ko\u0303ik padrunid vahepeal hakkama pannud ja kui tagant peapundist eraldunud 5-6-ne seltskond minust 300m enne tippu mo\u0308o\u0308dus, ei olnud mul enam jalga, et neil sabas pu\u0308sida. Tagantja\u0308rele tegin kiire analu\u0308u\u0308si ja sain aru, et olin pa\u0308eva jooksul va\u0308ga va\u0308he joonud \u2013 ilmselt oli see mulle saatuslikum kui lihtsalt va\u0308simus. Lo\u0303petasin napilt esiku\u0308mnest va\u0308ljas aga va\u0308ikestmoodi rahuldust see so\u0303it juba pakkus. To\u0303usudel hakkab vaikselt looma. Saaks veel kilokese kaalu maha (ning o\u0303piks korralikult eestlase kombel jooma) vo\u0303ib juba to\u0303siselt vo\u0303idu so\u0303itma hakata."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Pu\u0308hapa\u0308evane semi-klassik oli o\u0303udne. Kole mistraaltuul ja nulli u\u0308mber ko\u0303ikuv temperatuur ei ja\u0308tnud mulle mingit lootust esimeses pundis lo\u0303petada. Fakt, et prantslased selliste teede peal, kus kaks autot u\u0308ksteisest mo\u0308o\u0308da ei mahu, proffidele vo\u0303iduo\u0303iso\u0303idu korraldavad, ei teinud olemist samuti paremaks. Vastik na\u0308rviline vo\u0303itlus enne iga mo\u0303ttetut to\u0303usu. Iga ring pidin kuskil ku\u0308las ja\u0308rsemal to\u0303usunukil jala maha panema, sest kitsas tee ja 140 meest paratamatult tekitavad tropi. 120km ja\u0308rel jagunes peagrupp kaheks peale u\u0308hte sarnast to\u0303usu, olin suhteliselt taga, ning ega ma enam esimesi ei na\u0308inud. Viimased 50km vo\u0303tsime rahulikult ja grupettoga ku\u0308lmetades veeresin lo\u0303pule. Ra\u0308nk so\u0303it, 200+km, ku\u0308ljetuul ja ku\u0308lm to\u0303mbasid mu energiast ta\u0308iesti tu\u0308hjaks. Mo\u0303tet katkestada ei lasknud pa\u0308he tekkida, sest tahtsin Tirreno-Adriaticot silmas pidades iga hinna eest pikad pa\u0308evad kirja saada. Ja\u0308a\u0308b mulje nagu ha\u0308daldaksin niisama, aga to\u0303esti, so\u0303it oli raske ja kes juba lo\u0303puni vedasid, neile u\u0308tlen \u201echapeau\u201c."}]