[{"text_idx": "#000000", "text": "\u00abEnne vo\u0303idate teie, siis aga Kristus.\u00bb (Vangistatud piiskop bols\u030cevikele)"}, {"text_idx": "#000002", "text": "Kas luterlastel on sobilik austada pu\u0308hakuid? Ja keda vo\u0303iksid pu\u0308hakuna austada Eesti luterlased? Esimesele ku\u0308simusele leiame vastuse usutunnistuskirjadest. \u00abPu\u0308hakute kultuse kohta o\u0303petavad meie omad, et pu\u0308hakuid tuleb meeles pidada, et selle la\u0308bi, kui me na\u0308eme, kuidas nemad on armu leidnud ja kuidas usk on neid aidanud, meie usku kinnitada, aga ka selle pa\u0308rast, et me vo\u0303taksime nende head teod endale eeskujuks, igau\u0308ks vastavalt oma kutsumisel,\u00bb vo\u0303ib lugeda Augsburgi usutunnistuse XXI artiklist (to\u0303lge saksa keelest)."}, {"text_idx": "#000003", "text": "Sama artikli ladinakeelsel versioonil po\u0303hinev to\u0303lge vo\u0303tab luterliku arusaama pu\u0308hakute austamisest kokku veel kompaktsemalt: \u00abPu\u0308hakute austamisest nad o\u0303petavad, et pu\u0308hakute ma\u0308lestust vo\u0303ib esile tuua, et me ja\u0308ljendaksime nende usku ja ha\u0308id tegusid vastavalt kutsumusele\u00bb."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Augsburgi usutunnistuse apoloogias (XXI artikkel) ta\u0308psustab Philipp Melanchthon o\u0308eldut: \u00abMeie usutunnistus kiidab pu\u0308hakute austamise heaks. Ja seda tuleb teha kolmel viisil. Esimene on ta\u0308namine. Me peame ta\u0308nama Jumalat selle eest, et ta on meile na\u0308idanud oma halastust, et ta on ilmutanud soovi inimesed pa\u0308a\u0308sta, et ta on andnud kirikule o\u0303petajaid ja muid ande. Ja neid ande tuleb ko\u0303igiti esile to\u0303sta, sest nad on u\u0308limad, ja kiita tuleb ka pu\u0308hakuid, kes on neid ande ustavalt kasutanud, nii nagu Kristus kiidab ustavaid kaupmehi [Mt 25:21,23]. Teine austamine kujutab endast meie usu kinnitamist. Kui me na\u0308eme, et Peetrusele anti tema salgamine andeks, siis see julgustab ka meid, nii et me usume seda kindlamini, et arm on to\u0303epoolest patu vastu u\u0308liku\u0308llaseks saanud [Rm 5:20]. Kolmas austamine seisneb ko\u0303igepealt usu ning sellest la\u0308htuvalt ko\u0303igi muude vooruste ja\u0308ljendamises, mida igal inimesel tuleb teha vastavalt oma kutsumusele. Seesugust o\u0303iget austamist ei no\u0303ua vastased u\u0308ldse. Nad vaidlevad u\u0308ksnes pu\u0308hakute poole palvetamise pa\u0308rast, milles ei ole ku\u0308ll midagi iseenesest halba, aga mis pole siiski ha\u0308davajalik.\u00bb"}, {"text_idx": "#000005", "text": "Samas ei ole luterlikul kirikul pu\u0308hakute kanoniseerimise protseduure. Katoliku kiriku pu\u0308hakud, keda austati juba enne reformatsiooni ning kelle suhtes luterlastel ei ole vastuva\u0308iteid, vo\u0303ivad esineda ka luterlikes kirikukalendrites ning neile on pu\u0308hendatud luterlikke pu\u0308hakodasid. Lisaks apostlitele ja teistele piibellikele tegelastele \u2013 nt Neitsi Maarja, Maarja Magdaleena, Anna \u2013 on Eestis kirikuid pu\u0308hendatud Myra Nikolausele, Aleksandria Katariinale, diakon Laurentiusele, paavst Urbanusele, kuningas Olavile ning teistele varase vo\u0303i keskaegse kiriku pu\u0308hakutele."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Eestiga seotud pu\u0308hakuid on aga u\u0308sna kasinalt. Katoliiklastel on piiskop Eduard Profittlich (surn 1942), kelle o\u0303ndsaks kuulutamise protsess on alles ka\u0308imas. Ortodoksidel on piiskop Platon (mo\u0303rvatud enamlaste poolt 1919), vanemast ajast Tartu preesterma\u0308rter Issidor (tapetud 1472) ja tema 72 kaaskannatajat. Eesti Apostli-O\u0303igeusu Kirik on kanoniseerinud no\u0303ukogude vo\u0303imu all kannatanud uusma\u0308rtreid."}, {"text_idx": "#000007", "text": "Ka Eesti luterlikul kirikul vo\u0303iksid olla oma usukangelased, keda on usurahva seas kohane meenutada ja austada \u2013 nagu eespool na\u0308gime, oleks see igati koosko\u0303las Augsburgi usutunnistusega. To\u0303si, sekulaarse rahvusluse mo\u0303jul on hakatud esile to\u0303stma kirikutegelasi, kes osalesid rahvuslikus liikumises (Jakob Hurt, Villem Reiman jt) vo\u0303i kel on muid teeneid eesti rahva ees, kuid usu seisukohast tuleks arvestada siiski teistsuguste kriteeriumidega."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Kui kriteeriumiks vo\u0303tta usuline eeskuju ja heade tegude tegemine ehk lu\u0308hemalt o\u0308eldes usu tunnistamine (ka elust loobumise hinnaga) ning kristlik ligimesearmastus, siis vo\u0303ib Eesti vanemast ajaloost leida mitmeid inimesi, keda kohalikel luterlastel oleks sobilik meenutada. Pakun alustuseks va\u0308lja kolm persooni \u2013 tegemist on u\u0308he katoliku ja kahe luterliku vaimulikuga, neist esimene eestlane ja kaks u\u0308leja\u0308a\u0308nut rahvuselt sakslased. Ko\u0303igi nende pu\u0308hendumine Kristuselt saadud u\u0308lesandele ja kutsumusele on vaieldamatu."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Eesti katoliiklastel ja miks ka mitte luterlastel oleks po\u0303hjust meeles pidada Virumaalt pa\u0308rit eestlasest preestrit Johannest, kelle ma\u0308rtrisurmast Holmi liivlaste ka\u0308e la\u0308bi kirjutab kroonik Henrik. Viimaselt pa\u0308rinevad ka va\u0308hesed eluloolised andmed Johannese kohta:"}, {"text_idx": "#000012", "text": "\u00abOmakorda holmlased, kelle jalad on nobedad verd valama, vo\u0303tnud oma preestri Johannese kinni, lo\u0303ikavad ta pea a\u0308ra, u\u0308leja\u0308a\u0308nud keha tu\u0308keldavad liigehaaval. Tema ent oli pa\u0308rit Virumaalt ja paganate poolt poisikesepo\u0303lves vangi vo\u0303etud, auva\u0308a\u0308rse piiskopi Meynardi la\u0308bi vangipo\u0303lvest vabastatud ja sellesama poolt pandud Segebergi kloostrisse, et ta pu\u0308hakirjas o\u0303petust saaks. Kui ta seal va\u0308ga suuri edusamme teinud, siirdus ta koos piiskop Albertiga Liivimaale, ja saanud preestripu\u0308hitsuse, po\u0308o\u0308ras Holmi kihelkonnas paljud ebajumalate kummardamisest. Lo\u0303puks, pa\u0308rast to\u0308o\u0308ra\u0308nnakut jo\u0303udis ta kahe teisega, Gerhardi ja Hermanniga, usutunnistuse pa\u0308rast, nagu me eespool u\u0308tlesime, martu\u0308u\u0308riumipalmi la\u0308bi igavese eluni. Ta keha ja luud korjati hiljem teiste preestrite poolt kokku ja isand piiskop koos oma kapiitliga mattis need hardalt O\u0303ndsa Maarja kirikusse Riias.\u00bb (Henriku Liivimaa kroonika, X, 7)"}, {"text_idx": "#000013", "text": "Pangem ta\u0308hele, et Henriku so\u0303nul tegi Johannes oma o\u0303pingute ajal Segebergi kloostris, kust tuli Liivimaale liivlaste esimene piiskop Meinhard (ametis 1186\u20131196), \u00abva\u0308ga suuri edusamme\u00bb pu\u0308hakirjao\u0303petuses. Vo\u0303imalik, et ka Henrik ise viibis enne Liivimaale siirdumist Segebergis ning oli eestlasest Johannese edusammude tunnistajaks. Liivimaal tegutses Johannes sisuliselt misjonipreestrina, po\u0308o\u0308rates liivlastest paganaid ristiusku. Tema maise teenistuse Jumala riigi hu\u0308vanguks lo\u0303petas martu\u0308u\u0308rium, kuid tema eeskuju ja pu\u0308hendumine Kristusele va\u0308a\u0308rib kristlaste seas ko\u0303igiti meeles pidamist."}, {"text_idx": "#000014", "text": "Niguliste pastoraat ja Kelchi pa\u0308rn. Foto: TLA, f 1465, n 1, s 4412 (valdaja loal)"}, {"text_idx": "#000015", "text": "Christian Kelch su\u0308ndis aastal 1657 Greifenhagenis (Pommeri), tuli Eestisse 1680 ja sai 1682. aastal Ja\u0308rva-Jaani pastoriks. 1697 nimetati ta Viru-Jaagupi pastoriks. 1710 nimetas Tallinna raad Kelchi Niguliste koguduse u\u0308lempastoriks, ent ta suri katkuhaigeid teenides enne esimest jutlust sama aasta 2. detsembril. Kelch on kirjutanud kroonikateose \u00abLiivimaa ajalugu\u00bb. Tema kristlikust surmast kirjutab perekonnateadetele tuginedes Rudolf Winkler:"}, {"text_idx": "#000016", "text": "\u00abAastal 1710 katku ajal kutsuti ta u\u0308lio\u0303ilsa ja u\u0308litarga Tallinna rae poolt pastoriks Niguliste kiriku juurde ning pidas oma ametit mitte u\u0308ksnes sakslaste, vaid ka eestlaste juures, linnas ja eeslinnas, ei saanud aga lahtiste haudade to\u0303ttu kohe pidada kirikus oma ametisse astumise jutlust. Lo\u0303puks ma\u0308a\u0308rati kindlaks, et ta peab oma jutluse 1710. aasta esimesel advendil. Aga et ta oli pidevalt patsientide juures, kes kannatasid katku ka\u0308es, ja viimaks kaks pa\u0308eva enne oma lo\u0303ppu eeslinnas u\u0308hes va\u0308ikeses majas, kus paljud katkuto\u0303bised said temalt armulauda, siis nakatus ka tema sellesse taudi ja oli tagasi tulles o\u0308elnud oma lastele, et tolles majas ta mitte ainult ei nuusutanud, vaid ka maitses katku. Ta haigestuski samal o\u0303htul ja lahkus laupa\u0308eval enne esimest adventi. Ta suri pastoraadimajas Niguliste kiriku juures ja lebab vastavalt oma selgeso\u0303nalisele soovile Niguliste kirikaias suure puu all. Matusejutluseks valis ta enesele: \u00ab...sest ma tean, keda ma olen uskunud, ja olen selle peale julge, et ta va\u0308gev on minu tallele pandud vara hoidma tulevase pa\u0308evani\u00bb (2Tm 1:12).\u00bb[1]"}, {"text_idx": "#000017", "text": "Selle kirjelduse kohaselt oli pastor Kelch ustav karjane, kes ja\u0308i oma karja juurde ka keset surmavat taudi ning ta\u0308itis oma kohust kuni lo\u0303puni, teenides haigestunuid so\u0303na ja sakramendiga ning usaldades oma elu ta\u0308ielikult Issanda ka\u0308tte. Ta olevat maetud Niguliste kiriku lo\u0303unaku\u0308ljel kasvava pa\u0308rna alla. Juuresoleval fotol (avaldatud Tallinna Linnaarhiivi loal) on na\u0308ha ta\u0308naseks ha\u0308vinud Niguliste kiriku pastoraadihoone ning sellest paremal Kelchi pa\u0308rn."}, {"text_idx": "#000020", "text": "Allpool ja\u0308rgnev u\u0308levaade E. Gutsleffi eluka\u0308igust tugineb Saaremaa aadliku von Eckesparre, keda refereerib vo\u0303i vahendab Voldemar Ilja oma vennastekoguduse ajaloo teises raamatus.[2]"}, {"text_idx": "#000021", "text": "1738. aastal suri Saaremaa superintendent Joh. Quirinus Metzhold. Saaremaa ru\u0308u\u0308telkonna valik vabaks ja\u0308a\u0308nud ametikohale langes Eberhard Gutsleffile, kellele olid antud head soovitused ja kelle eesti keele oskust kiideti. Gutsleffile saadeti ilma pikema mo\u0303tlemiseta ja ka ilma Saaremaa vaimulikega konsulteerimata kutse 25. juulil 1738. Gutsleff sai sinodilt superintendendiametisse astumiseks loa ja tuli linlaste ro\u0303o\u0303muks 1738. aasta augustis Kuressaarde. Oma ametisseastumise jutluse pidas ta pu\u0308hakirjatekstile \u00abMe palume Kristuse asemel: laske endid a\u0308ra lepitada Jumalaga\u00bb (2Kr 5:20b). Kirikus olid nii aadlikud kui kodanikud. Eckesparre so\u0303nul jutlustas Gutsleff vo\u0303imsalt, nii et kogudus oli va\u0308ga liigutatud ja pisarais. Siis vo\u0303ttis ta vastu piiskopliku ametisseo\u0303nnistuse[3] ja pastorite gratulatsioonid heebrea, kreeka, ladina ja saksa keeles, millele ta ise vastas samades keeltes. Seeja\u0308rel astus ta ise altari ette ja lo\u0303petas talituse tulise palvega, et armas O\u0303nnistegija su\u0308u\u0308taks sellel saarel armutule ja so\u0303num Kristuse verisest lunastusto\u0308o\u0308st tooks o\u0303nnistust."}, {"text_idx": "#000023", "text": "\u00abNu\u0308u\u0308d oli linn ja maa rahul, et nad olid saanud niisuguse va\u0308a\u0308rt mehe kogu provintsi piiskopiks ja linna u\u0308lemo\u0303petajaks. Ko\u0303ik armastasid, austasid ja hindasid teda. Ta oli to\u0303esti u\u0308ks armastusva\u0308a\u0308rne mees ja eriline to\u0308o\u0308riist Issanda ka\u0308es, Tema heasu\u0308damlik iseloom, tema inimso\u0303bralik armastus igau\u0308he vastu, tema kaastundlik su\u0308da ko\u0303igile ro\u0303hutuile ja kannatajaile ning auva\u0308a\u0308rne viisakus ja eriti aus meelsus elada ainult Issandale ja Teda Tema riigis teenimisele, tegid temast austustva\u0308a\u0308rilise o\u0303petaja."}, {"text_idx": "#000024", "text": "Kohe peale ametisseseadmist alustas ta to\u0308o\u0308d suure andumusega, hakates kohe visiteerima koguduse ja ko\u0303rvaldama neis leiduvaid puudusi. Ta jutlustas armu evangeeliumi ko\u0303ikidest kantslitest ja a\u0308rkamised ko\u0303igis seisustes ei ja\u0308a\u0308nud tulemata..."}, {"text_idx": "#000031", "text": "Kristlase valikutest valimistel ja u\u0308ldse\nKirik ei vo\u0303i poliitikaga tegeleda, aga sotside ridades vo\u0303ib?\nNorra parlament: kuningas peab olema luterlane\nReformierakond jagab nilbete kirjadega kondoomipakke\nSoome kirikuvalitsus toetab \u00absoovahetuse\u00bb lihtsustamist\nEELK lehes nimetatakse Meie Kirikut a\u0308a\u0308rmuslikuks"}, {"text_idx": "#000032", "text": "Kirik ei vo\u0303i poliitikaga tegeleda, aga sotside ridades vo\u0303ib?"}, {"text_idx": "#000033", "text": "Progressistid kuulutasid va\u0308lja kultuuriso\u0303ja uue faasi"}, {"text_idx": "#000034", "text": "Kirikute ametlikud avaldused seoses abielu ja eutanaasiaga"}, {"text_idx": "#000038", "text": "Kristuse aeg: kristlikust kalendrist ja ajaarvamisest"}, {"text_idx": "#000039", "text": "Lugu, kuidas Kristus su\u0308ndis Petlemmas"}, {"text_idx": "#000040", "text": "Kas neitsist su\u0308ndimine on vaid muinasjutt?"}, {"text_idx": "#000041", "text": "Pu\u0308ha Joosep \u2013 vankumatu ustavuse kehastus"}, {"text_idx": "#000044", "text": "Miks on kristlikus kirikus Kristuse tulemisaeg?"}, {"text_idx": "#000049", "text": "Ukraina kirikutu\u0308li geo- ja kirikupoliitilisel maastikul"}, {"text_idx": "#000050", "text": "Mis on Lutheri kahe valdkonna o\u0303petus?"}, {"text_idx": "#000051", "text": "Kirik on ko\u0303rgemal riigist, pu\u0308hakiri po\u0303hiseadusest"}, {"text_idx": "#000053", "text": "Juhtkiri: ru\u0308nnak MPEO\u0303K vastu on ru\u0308nnak kogu Eesti kristlaskonna vastu"}, {"text_idx": "#000054", "text": "Mida Martin Luther arvas so\u0303japidamisest?"}, {"text_idx": "#000056", "text": "Kuidas Inglise monarhist kirikupea sai"}, {"text_idx": "#000057", "text": "Jumalaemast, kes na\u0308itas end kalvinistist pastorile"}, {"text_idx": "#000058", "text": "Mida o\u0303petab luterlik kirik neitsi Maarja kohta?"}]