[{"text_idx": "#000002", "text": "Paul Thomas Anderson on kindlasti u\u0308ks olulisimaid (ja u\u0308ks kinematograafilisimaid) ameerika filmilavastajaid, kes praegu tegutseb. Kuna ta filmid kestavad enamasti u\u0308le kahe tunni ja vahel u\u0308le kolmegi, on nende na\u0308htavus suurel linal vo\u0303rdlemisi ho\u0303re. Pikki filme kardetakse ja neid ei taheta eriprogrammideski va\u0308lja tuua. Seeto\u0303ttu on tema teosed piiratud enamasti u\u0308u\u0308rikese kinoleviperioodiga, aga nagu ajalugu on na\u0308idanud, ei kao need enamasti filmialasest diskussioonist. Enamikust tema filmidest on saanud osa kaanonist, mida peaks olema na\u0308inud igau\u0308ks, kes tahab ameerika nu\u0308u\u0308disfilmikunsti teemal kaasa ra\u0308a\u0308kida.Hinnatud veider-nunnu indie-lavastaja Wes Andersoni populaarsuse to\u0303us on tekitanud olukorra, kus ko\u0303ik Andersonid kipuvad omavahel segi minema \u2013 justkui mingis \u201eMaatriksi\u201d va\u0308he na\u0308htud ko\u0303verpeeglis oleks end agent Smithi asemel paljundamas hoopis mr. Anderson. Sest on ju veel ka Paul W. S. Anderson, kellel on lausa eesnimigi sama ja kes on teeninud oma tihedate ma\u0308ruliklotside ladumisega va\u0308lja initsiaalidel po\u0303hineva hu\u0308u\u0308dnime Without a Script ehk ilma ka\u0308sikirjata."}, {"text_idx": "#000003", "text": "Selle segase olukorra klaarimiseks on Kino So\u0303prus pidanud heaks tuua korraga va\u0308lja Paul Thomas Andersoni u\u0308likiidetud, kuid va\u0308he na\u0308htud filmide paremik. Lisaks filmikunsti absoluutsetele tippteostele, nagu \u201eVeri hakkab voolama\u201d (2007) ja \u201eBoogie o\u0308o\u0308d\u201d (1997), on eriti varju ja\u0308a\u0308nud tema u\u0308ks ta\u0308ielik meistriklassi film pealkirjaga \u201eMeister\u201d (2012). Film to\u0303i Andersonile ku\u0308ll Veneetsia filmifestivali Ho\u0303belo\u0303vi parima lavastajato\u0308o\u0308 eest, aga seda pole na\u0308idatud Eesti kinodes seni kordagi ei levis ega ka u\u0308helgi eriu\u0308ritusel. Kui muutuva maailma kontekstis ei kannata suur osa filmidest nu\u0308u\u0308disaegset revisjoni va\u0308lja, siis Anderson on alati aktuaalne ning ajas enda u\u0308mber veelgi enam mu\u0308toloogilist kvaliteeti koguv filmirez\u030cisso\u0308o\u0308r. Tema visuaalse keele suursugusus ja sagedane vo\u0303tete keerukus sillutavad teed va\u0308ga inimlikele lugudele, mille peategelased on enamasti no\u0303rgad ja haprad ka siis, kui nad tahavad ma\u0308ngida kangelasi. Anderson aitab meil na\u0308ha ko\u0303va kesta sisse, otse nende hinge."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Paul Thomas Andersoni filmina\u0308dala krooniks ja ajakohasuse kindlaks kinnituseks on see, et retrospektiivil esilinastub ka tema uusim film \u201eLagritsapitsa\u201d, mis viib meid tagasi \u201eBoogie o\u0308o\u0308de\u201d ja \u201eMagnoolia\u201d maailmast tuttavasse San Fernando orgu. Teisiso\u0303nu Andersoni lapsepo\u0303lve, mida ta kujutab vo\u0303rratu isiklikkuse ja relvitukstegeva o\u0303rnusega. \u201eLagritsapitsa\u201d on nagu kahe ja poole tunnine poplugu, mis ra\u0308a\u0308gib armastusest la\u0308bi koomika, krimipo\u0303nevuse, 1970ndate stilistika, ootamatute po\u0308o\u0308rete ja ta\u0308iesti meisterliku o\u0303hustikuloome. \u201eLagritsapitsast\u201d saab kohe aasta algul u\u0308ks tugevaimaid kandidaate ta\u0308navuse parima filmi tiitlile. Selleks et Andersoni stiilist ja maailmatajust ta\u0308ielikult osa saada, pole vo\u0303imalik soovitada muud kui vaadata a\u0308ra ko\u0303ik kuus retrospektiivil linastuvat filmi, sest enam paremaks lihtsalt ei saa minna. Selliste filmide tarbeks ongi kinod siia maailma u\u0308ldse loodud."}]