[{"text_idx": "#000009", "text": "Ja ja\u0308lle hobused, kel seljas so\u0303idab\non vaat et va\u0308lja kasvanud; mis sest,\net hoog on suur, see vaevalt meeli ko\u0308idab \u2013"}, {"text_idx": "#000014", "text": "Taas mo\u0308o\u0308dub elevandi valge kuju."}, {"text_idx": "#000018", "text": "Rahutul 1846. aastal kirjutatud \u201eAuf eine Lampe\u201c vo\u0303is kaudselt olla ka kommentaar avaliku elu ja kunsti vahekorrale (tu\u0308hjaks kolitav tantsusaal vs eneseku\u0308llane lamp). Kirjandusteadlane Emil Staiger pidas 1950. aasta su\u0308gisel Freiburgis ettekande \u201eTo\u0303lgenduskunst\u201c, mis peatus pikemalt Mo\u0308rike luuletusel. Sellele ja\u0308rgnes kirjavahetus ettekannet kuulanud Martin Heideggeriga, mis keskendus peamiselt luuletuse viimasele reale, ku\u0308simusele, kas verbi scheint (paistab) tuleks lugeda ta\u0308henduses \u201ena\u0308ib\u201c (Staiger) vo\u0303i \u201esa\u0308rab\u201c (Heidegger) ning kas selig toimib adjektiivina (o\u0303nnis) vo\u0303i adverbina (o\u0303ndsalt); sealt jo\u0303uti Mo\u0308rike ja Hegeli esteetiliste vaadete vo\u0303rdlemiseni. Diskussiooniga liitus suur romanist Leo Spitzer, kes kaldus Heideggeri poole. Kogu mo\u0303ttevahetus ilmus 1951 S\u030cveitsi ajakirjas Trivium (inglise to\u0303lge ajakirjas Publications of the Modern Language Association, 1990). Meyeri purskkaevu-luuletusest valmis tervelt seitse varianti aastatel 1860\u20131882, iga uus eelmisest napim. Arvatavasti seesama purskkaev Villa Borghese aias on inspireerinud ka Rilke sonetti \u201eRo\u0308mische Fonta\u0308ne\u201c (1906). Kuulsaim asjaluuletus \u201eKarussell\u201c on u\u0308htlasi kommentaar lapsepo\u0303lve- ja o\u0303nneillusioonide kohta."}, {"text_idx": "#000020", "text": "Tundub, et asjaluuletused on eesti lu\u0308u\u0308rikas olnud kaunis harvad ku\u0308lalised. Nende la\u0308hedusse saab paigutada Marie Underi keskmise perioodi Rilke-mo\u0303julised palad nagu \u201eVarss\u201c, \u201eLind poegadega\u201c vo\u0303i \u201ePihlad\u201c. Debora Vaarandi \u201eLihtsad asjad\u201c (1957) oma manifestilaadsuses ei ole pa\u0308ris Dinggedicht\u2019id; ku\u0308ll aga on sinnapoole Paul-Eerik Rummo tekstid sarjast \u201eArhailisi esemeid\u201c (1965) ja mitmed hilisemad, 1980-ndatel loodud tekstid. 1978 ilmus Viivi Luige \u201cMaapa\u0308a\u0308lsed asjad\u201d ja 2013 Triin Soometsa \u201cAsjade omadused\u201d, kuid z\u030canripuhtaid asjaluuletusi need ei sisalda. Eesti asjaluule z\u030canrilugu va\u0308a\u0308riks kirjapanemist."}]