[{"text_idx": "#000000", "text": "Ja\u0308rjest rohkem on hakatud ra\u0308a\u0308kima uuest ta\u0308rkavast keskkonnaohust \u2013 nanoosakestest. Nii to\u0303si- kui ka populaarteaduslikus kirjanduses on palju juttu sellest, kuidas \u201eva\u0308ikesed kurjad\u201c nanoosakesed pa\u0308a\u0308sevad loodusesse ja inimorganismi ning hakkavad seal igasuguseid halbu asju korda saatma. Kas probleem on to\u0303esti juba suur vo\u0303i on siiski tegu liialdusega? Nagu elus ikka, pole asjad mustvalged, vaid ikka pigem hallides toonides. Eriti ka\u0308ib see nanoturvalisuse ja nanotoksikoloogia kohta, mis on suhteliselt noored teadusharud ning kus arusaamad va\u0308ga kiiresti muutuvad ja arenevad."}, {"text_idx": "#000001", "text": "Mis need nanoosakesed siis u\u0308ldse on? Po\u0303gus meenutus koolifu\u0308u\u0308sikast annab teada, et u\u0308he nanomeetri saame siis, kui jagame meetri miljardiks vo\u0303rdseks osaks. Nanoosakeste definitsioone on mitmesuguseid, ent esimeses la\u0308henduses vo\u0303ib kutsuda nanoosakesteks ko\u0303iki neid osakesi, mille la\u0308bimo\u0303o\u0303t on va\u0308iksem kui 100 nanomeetrit. Heaks vo\u0303rdlusobjektiks u\u0308leminekul meid u\u0308mbritsevast maailmast nanomaailma on nt juuksekarva la\u0308bimo\u0303o\u0303t, mis on suurusja\u0308rgus 100 000 nanomeetrit."}, {"text_idx": "#000002", "text": "Mis eristab nanoosakesi tavalistest aineosakestest ja miks nanoosakeste puhul vo\u0303ib ra\u0308a\u0308kida teatud juhtudel ko\u0303rgendatud ohust? Po\u0303hjuseid on kaks. Esiteks on nanoosakestel tohutult suur pindala massiu\u0308hiku kohta. Koolikeemiast on teada, et va\u0308ga suur osa keemilisi reaktsioone toimub osakese ja u\u0308mbritseva keskkonna piirpinnal. Igau\u0308ks vo\u0303ib ennast lo\u0303bustada va\u0308ikese matemaatilise ma\u0308nguga \u2013 kujutada ette kuubikujulist liivatera, mille iga serva pikkus on 1 mm, ja lo\u0303igata see mo\u0303ttes va\u0308iksemateks kuubikuteks, mille iga serv on 10 nm pikkune. Seeja\u0308rel tuleks arvutada, mitu korda on nende uute kuubikukeste kogupindala suurem esialgse kuubiku pindalast (o\u0303ige vastus on 100 000 korda). See aga ta\u0308hendabki, et ha\u0308sti lihtsustatult toimuvad keemilised reaktsioonid, mis on seotud osakeste kogupindalaga, nanoosakeste puhul va\u0308ga palju intensiivsemalt kui tavalise pulbri korral. Teine po\u0303hjus ra\u0308a\u0308kida vo\u0303imalikust nanoohust on nanoosakeste va\u0308ga va\u0308ike la\u0308bimo\u0303o\u0303t, mis vo\u0303imaldab neil tungida mitmete asjaolude kokkusattumise korral elusrakkude sisemusse. Ja vo\u0303o\u0303rkeha vo\u0303ib loomulikult segada raku elutegevust."}, {"text_idx": "#000003", "text": "Siinkohal on paslik ku\u0308sida, milline on vo\u0303imalus, et nanoosakesed satuvad \u201esuurtel kiirustel ja hulgakaupa\u201c meid u\u0308mbritsevasse keskkonda ja sealt edasi meie sisse. Kui teadlase pilguga ringi vaadata, vo\u0303ib o\u0308elda, et inimesed on nanoosakesi suurtes kogustes sisse hinganud kogu oma eksistentsi va\u0308ltel. Maailma ko\u0303ige suuremad nanoosakeseallikad on nimelt suured ko\u0303rbemassiivid (nt Sahara), kus tuul paiskab o\u0303hku meeletutes kogustes pinnaseosakesi, millest suur osa on nanomo\u0303o\u0303tmetes. Kui o\u0303hus tavapa\u0308rasel hulgal ringi lendavate tolmu- ja pinnaseosakestega on inimorganism ha\u0308sti kohastunud, siis probleemid tekivad juhul, kui o\u0303hu osakesesisaldus la\u0308heb va\u0308ga suureks."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Klassikalised na\u0308ited on maa-alused kaevandused ja nendes ringi heljuv rohkesti nanoosakesi sisaldav tolm, mis on ohustanud kaevurite tervist ta\u0308pselt nii kaua, kui maardeid on kaevandatud. La\u0308inud sajandist on paslik meenutada ka asbesti \u2013 kiulist silikaatmineraali, mille kiud on ku\u0308ll suhteliselt pikad, ent mille la\u0308bimo\u0303o\u0303t on ku\u0308mnete nanomeetrite suurusja\u0308rgus. Sellise kujuga nanoobjekte kutsutakse nanofiibriteks. Asbestil on va\u0308ga palju tehnoloogiliselt kasulikke (nt isoleerivaid) omadusi, ent ka u\u0308ks va\u0308ga probleemne ko\u0303rvaltoime \u2013 kopsu sisse hingatud asbestikiud ja\u0308a\u0308vad sinna suure to\u0303ena\u0308osusega pidama ning hakkavad enda u\u0308mber tekitama mikroskoopilisi po\u0303letikukoldeid. Kokkuvo\u0303ttes vo\u0303ib o\u0308elda, et looduslikud nanoosakesed ja nendest la\u0308htuvad vo\u0303imalikud ohud on inimkonda saatnud juba va\u0308ga kaua."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Viimasel ku\u0308mnendil on eriti palju ko\u0303neainet pakkunud nn tehisnanoosakesed, s.o nanoosakesed, mis on inimese poolt spetsiaalselt loodud. Kui varem puutusid seesuguste osakestega kokku peamiselt teadlased laborites, siis viimasel ajal on tehisnanoosakesed jo\u0303udmas u\u0308ha suuremates kogustes laiatarbekasutusse ja mitmesugustesse toodetesse, teatud viivisega ka pru\u0308gilatesse ning sealt omakorda atmosfa\u0308a\u0308ri ja po\u0303hjavette."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Ko\u0303ige enam toodetakse (aastas hinnanguliselt tuhandeid tonne) titaandioksiidi (TiO2 ) nanoosakesi, mida kasutatakse valge va\u0308rvi tootmisel ja pa\u0308ikesekaitsekreemides. On selge, et teekond pa\u0308ikesekreemist loodusesse on va\u0308ga lu\u0308hike \u2013 korra ujumas vo\u0303i dus\u030ci all ka\u0308idud ja TiO2 nanoosake ongi loodusesse jo\u0303udnud. Praeguste arusaamade ja\u0308rgi on TiO2 nanoosakesed o\u0303nneks siiski praktiliselt ohutud."}, {"text_idx": "#000007", "text": "Ta\u0308napa\u0308eval toodetakse va\u0308ga laialdaselt ka ho\u0303beda nanoosakesi (foto). Ho\u0303be on juba ajalooliselt ha\u0308sti tuntud antimikroobse materjalina, mille toime po\u0303hineb vees lahustunud ho\u0303beda ioonidel. Juba klassikaliseks tooteks on saanud sokid, kuhu on sisse kootud ho\u0303bedaga kaetud niit. Kui jalad la\u0308hevad higiseks, hakkavad sellest niidist vabanema baktereid ha\u0308vitavad ho\u0303bedaioonid, va\u0308ltides niimoodi ebameeldiva lo\u0303hna teket. Neile sokkidele ja\u0308rgmine samm on sokid, mille materjalile on lisatud ho\u0303beda nanoosakesi. Kandev idee on siin ho\u0303beda kokkuhoid, sest nanoosakestel on oma massi kohta a\u0308a\u0308rmiselt suur pindala, kust ho\u0303bedaioonid saavad vabaneda. Kohe pa\u0308rast ho\u0303beda nanoosakestega sokkide mu\u0308u\u0308gile ilmumist selgus aga, et nanoosakesed vo\u0303ivad neist koos pesuveega kaduda juba paari pesukorraga, sissekootud ho\u0303beniidiga sokkides pu\u0308sib ho\u0303be aga kogu kasutusea jooksul. Tehnoloogia areneb ja ku\u0308llap sunnitakse nanoosakesed sokiniitidesse pidama ja\u0308a\u0308ma."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Palju probleemsem on olukord aga su\u0308siniknanotorudega (maailma aastatoodang sadu tonne), mis on va\u0308liskuju poolest a\u0308a\u0308rmiselt sarnased asbestikiududega. Kui organismi sattunud ho\u0303bedaosake seal aja jooksul lahustub, siis su\u0308siniknanotorud vo\u0303ivad organismis, nagu asbestikiudki, tekitada kopsudes pu\u0308sivaid mikroskoopilisi po\u0303letikukoldeid. Su\u0308siniknanotorusid lisatakse nt materjalidesse, millest valmistatakse golfikeppe ja autode po\u0303rkeraudu. Seda tehakse materjalide omaduste parandamiseks, mo\u0303nikord aga lihtsalt reklaami eesma\u0308rgil, et saaks tootele uhkelt kirjutada so\u0303na \u2018nano\u2019. Nendest toodetest su\u0308siniknanotorud keskkonda kiiresti ei jo\u0303ua, sest nad on seotud muust materjalist maatriksi (nt plasti) sisse. Kuid materjalid vananevad ning kunagi jo\u0303uavad golfikepidki pru\u0308gilasse, kus su\u0308siniknanotorud vo\u0303ivad mingil ma\u0308a\u0308ral vabaneda. Su\u0308siniknanotorud on praeguste arusaamade kohaselt normaaltingimustes bioloogiliselt mittelagunevad ja seega vo\u0303ivad keskkonnas a\u0308a\u0308rmiselt kaua vastu pidada."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Fotol on ho\u0303beda eri suuruse ja kujuga nanoosakesed skaneerivas elektronmikroskoobis. Autori foto."}, {"text_idx": "#000014", "text": "Kirju ka\u0308rn ja Laksu punane (kihid 35 ja 34) Lasnama\u0308e ehituspaestus"}, {"text_idx": "#000015", "text": "Meteoriidija\u0308lg Lasnama\u0308el \u2013 loodusma\u0308lestis linnaolustikus"}, {"text_idx": "#000016", "text": "Radoonist veel ja u\u0308hest selle ma\u0308a\u0308ramise meetodist"}, {"text_idx": "#000017", "text": "Mikroplastide eemaldamine veest ferrovedeliku abil\nNeste teadlased pa\u0308lvisid Euroopa Aasta Leiutaja auhinna\nEesti idufirma UP Catalyst muundab su\u0308sihappegaasi va\u0308a\u0308rtuslikuks materjaliks\nEesti teadlased on leidnud uudse lahenduse po\u0303levkivi va\u0308a\u0308rindamiseks\nABB Grupp sai 30 miljoni dollari suuruse tellimuse satelliidipilditehnoloogiale, mis aitab tuvastada keskkonnamuutusi peaaegu reaalajas\nEesti inseneri tehnoloogia aitab eraldada arvuti tru\u0308kkplaatidest va\u0308a\u0308rtuslikud metallid"}, {"text_idx": "#000021", "text": "Eesti teadlased on leidnud uudse lahenduse po\u0303levkivi va\u0308a\u0308rindamiseks"}, {"text_idx": "#000022", "text": "ABB Grupp sai 30 miljoni dollari suuruse tellimuse satelliidipilditehnoloogiale, mis aitab tuvastada keskkonnamuutusi peaaegu reaalajas"}, {"text_idx": "#000023", "text": "Eesti inseneri tehnoloogia aitab eraldada arvuti tru\u0308kkplaatidest va\u0308a\u0308rtuslikud metallid"}]