[{"text_idx": "#000000", "text": "Paar na\u0308dalat tagasi mo\u0308o\u0308dus Maast Lucy nimeline kosmosesond, mis saadeti aasta tagasi teele uurima Jupiteri la\u0308histel asuvaid Trooja asteoride. La\u0308hedase mo\u0308o\u0308dalennu (kahe aasta pa\u0308rast tuleb teine) eesma\u0308rgiks on anda sondile planeedi tiirlemisenergia arvelt hoogu, et see saaks hoida kokku ku\u0308tust ning jo\u0303uda oma sihtma\u0308rgini kiiremini."}, {"text_idx": "#000001", "text": "Esimesest niinimetatud asteroidivo\u0308o\u0308ndi asteroidist nimega 52246 Donaldjohanson peaks Lucy mo\u0308o\u0308duma 2025. aasta aprillis ning ku\u0308lastama esimest Jupiteri Troojalast nimega 3548 Eurybates kaks aastat hiljem. Kokku on sond kavandatud uurima kuut asteroidi."}, {"text_idx": "#000002", "text": "Galerii osalisest pa\u0308ikesevarjutusest 25. oktoobril, 2022"}, {"text_idx": "#000003", "text": "Mo\u0303ned ja\u0308a\u0308dvustused teisipa\u0308evasest osalisest pa\u0308ikesevarjutusest, mis ku\u0308ll valdava enamuse Eesti jaoks ja\u0308i pilvede to\u0303ttu na\u0308htamatuks, kuid mida mujal Euroopas, Aasias ja Kagu-Aafrikas na\u0308ha ja pildistada vo\u0303is."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Pa\u0308ikesevarjutuse vaatlus ja\u0308a\u0308b pilvkatte to\u0303ttu a\u0308ra"}, {"text_idx": "#000005", "text": "Pole midagi teha. Kohe varsti algava pa\u0308ikesevarjutuse vaatamiseks annab vist kehvemat ilma soovida. Seekord siis ja\u0308a\u0308b avalik vaatlus a\u0308ra. Mo\u0303ni teine kord..."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Osaline pa\u0308ikesevarjutus Eesti kohal (25. oktoober, 2022)"}, {"text_idx": "#000007", "text": "Kes veel ei tea, siis homme lo\u0303una ajal on Eesti kohal toimumas osaline pa\u0308ikesevarjutus, mille ka\u0308igus katab Kuu kinni u\u0308le poole Pa\u0308ikese kettast. Kas seda ka meie maalt na\u0308ha saab, on iseasi, kuna homseks lubatakse u\u0308sna pilvist taevast. Teatud paksusega pilved lubavad vahel Pa\u0308ikesel endast parajal hulgal la\u0308bi paista, mis juhul oleks varjutus vaadeldav ka ilma abivahenditeta. Eks ole na\u0308ha (vo\u0303i siis mitte)."}, {"text_idx": "#000008", "text": "James Webb ja Loomise sambad"}, {"text_idx": "#000009", "text": "U\u0308ks Hubble kosmoseteleskoobi kuulsamaid fotosid on 1995. aastal tehtud la\u0308hivo\u0303te Kotka udukogu keskmest, kus on na\u0308ha valgusaastaid pikki hiiglaslikke tolmust ja gaasist moodustisi, milles tekivad uued ta\u0308hed ning mida juba su\u0308ttinud kuumad ta\u0308hed oma kiirgusega erodeerivad. Foto sai kiiresti hu\u0308u\u0308dnimeks Pillars of Creation ehk Loomise sambad ning 20 aastat hiljem pildistas Hubble seda uuesti."}, {"text_idx": "#000010", "text": "Nu\u0308u\u0308d viimaks on Loomise sambaid pildistanud James Webbi kosmoseteleskoop, mille la\u0308hiifrapuna spektris to\u0308o\u0308tav kaamera na\u0308eb so\u0303na otseses mo\u0303ttes la\u0308bi paksu sammaste gaasi ja tolmukihi kuni selles vastsu\u0308ndinud vo\u0303i kohe-kohe su\u0308ndivate ta\u0308htedeni va\u0308lja. Punaselt ho\u0303o\u0303guvatena on na\u0308ha gaasipilvi, mis on parasjagu gravitatsiooniliselt kokku langemise etapis ning mis eraldavad soojust (midagi kokku pressides la\u0308heb see ju kuumaks)."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Kuigi vo\u0303iks arvata, et Webbi soojuskiirguses to\u0308o\u0308tavad detektorid na\u0308evad sammaste taustal olevast gaasist la\u0308bi kaugemasse universumisse, ei ole see pa\u0308ris nii. Vastasel juhul peaks foto olema ta\u0308idetud kaugete galaktikatega. Paraku on Kotka udukogu ta\u0308itev ta\u0308htedevaheline gaas ja tolm selleks liiga paks ning moodustab otsekui ta\u0308hevalguses helendava kardina. Seda vo\u0303ib vo\u0303rrelda pu\u0308u\u0308dega vaadata ha\u0308stivalgustatud toas la\u0308bi kardinate pimedasse o\u0308he."}, {"text_idx": "#000012", "text": "9. oktoobril tuvastasid mitmed kosmoses asuvad ro\u0308ntgen- ja gammaspektris to\u0308o\u0308tavad observatooriumid Noole ta\u0308htkuju suunas seni ko\u0303ige vo\u0303imsama niinimetatud gammapurske, millele anti ta\u0308his GRB 221009A. Meist ligikaudu 2,4 miljardi valgusaasta kaugusel asuva purske tekitas to\u0303ena\u0308oliselt erakordselt vo\u0303imas supernoova, mille ka\u0308igus moodustus ilmselt must auk. Su\u0308ndmus pretendeerib ko\u0303igi aegade ko\u0303ige vo\u0303imsama vaadeldud plahvatuse kohale."}, {"text_idx": "#000013", "text": "Inimkonnal o\u0303nnestus muuta taevakeha orbiiti"}, {"text_idx": "#000014", "text": "Juba viimased pool sajandit on Kuu tekke juhtivaks hu\u0308poteesiks olnud, et umbes 4,5 miljardi aasta eest eest tabas toonast proto-Maad umbes Marsi suurune planeet Theia, mis paiskas selle orbiidile hulga kivist materjali, millest ja\u0308rgnevate tuhandete aastate jooksul moodustus aeglaselt kokku Kuu. Nu\u0308u\u0308d loodud va\u0308rske ja senisest palju suurema lahutusvo\u0303imega* simulatsioon taolisest kokkupo\u0303rkest na\u0308ib vihjavat, et kuigi hu\u0308poteesi esimene pool peab to\u0303ena\u0308oliselt paika, vo\u0303is Kuu moodustuda pigem loetud tundide kui aastatuhandetega. Samuti tundub selline seletus paika minevat Kuult Apollo missioonide ka\u0308igus kaasa toodud pinnaseproovidega, mis na\u0308itavad suurt sarnasust Maa koostisega. Nimelt vo\u0303is teatud nurga all aset leidnud kokkupo\u0303rge paisata Maa orbiidile peamiselt proto-Maast endast pa\u0308rinevat ainet ning suhteliselt va\u0308he fragmente Theiast. Uued Artemise missioonid, mis na\u0308evad inimeste naasemist Kuule, kavatsevad muuhulgas senisest palju la\u0308hemalt uurida Kuu siseehitust ja koostist. Ehk siis teame asjast juba rohkem."}, {"text_idx": "#000015", "text": "PS. Simulatsioonis on na\u0308ha, et Kuu moodustub Maa orbiidile vaid paar korda kaugemal kui selle la\u0308bimo\u0303o\u0303t. Nu\u0308u\u0308dseks on Kuu loodejo\u0303udude to\u0303ttu eemaldunud Maast 30 la\u0308bimo\u0303o\u0303du kaugusele ning ja\u0308tkab seda tempos kusagil 4 sentimeetrit aastas."}, {"text_idx": "#000016", "text": "Taaskord u\u0308ks ta\u0308iesti ha\u0308mmastav foto selle viimase aja ko\u0303ige kuulsama ja uuema kosmoseteleskoobi poolt (James Webb). Seekord on tema infrapunas ja\u0308a\u0308dvustatud fotol na\u0308ha pealtna\u0308ha u\u0308ksik, kuid reaalsuses u\u0308ks sadadest protoplanetaarsetest ketastest Suure Orioni udukogu su\u0308gavustes. Tegemist siis vastsu\u0308ndinud ta\u0308he u\u0308mber moodustunud tolmu- ja gaasikettaga, kus aja jooksul u\u0308ha suuremateks kleepuvatest fragmentidest kasvavad miljonite aastate jooksul kokku planeedid. Peaaegu ta\u0308pselt selline na\u0308gi to\u0303ena\u0308oliselt umbes viis miljardit aastat tagasi meie endi Pa\u0308ikesesu\u0308steem. Ketta laiuseks on mo\u0303o\u0303detud 300 astronoomilist u\u0308hikut ehk see on 300 korda laiem kui (keskmine) vahemaa Maa ja Pa\u0308ikese vahel. Astronoomilises mo\u0303ttes on see tillukene, kuid kui mo\u0303elda, et foto on tehtud 1250 valgusaasta kauguselt, siis...peab James Webbi ehitajaid ikka to\u0303siselt kiitma. Foto hallikas taust on to\u0303ena\u0308oliselt ta\u0308heloomest u\u0308le ja\u0308a\u0308nud ho\u0303re gaas, mis la\u0308hedalolevate hiidta\u0308htede valguses ho\u0303o\u0303gub."}, {"text_idx": "#000017", "text": "Kahe suure kosmoseteleskoobi (Webb ja Hubble) koosto\u0308o\u0308s valminud foto omavahel interakteeruvast galaktikapaarist ta\u0308hisega VV 191. Vasakpoolne galaktika kuulub tu\u0308u\u0308bi ja\u0308rgi elliptiliste galaktikate hulka, mis on reeglina tolmu- ja gaasivaesed, u\u0308htlaselt servade poole ho\u0303renevad ning koosnevad vananevatest ta\u0308htedest. Parempoolne on u\u0308sna klassikaline spiraalgalaktika (nagu Linnutee), milles on selgelt na\u0308ha tolmust ja ta\u0308htedevahelisest gaasist koosnevad harud, milles veel su\u0308nnivad uued ta\u0308hed. Neist esimese tuuma la\u0308histel on na\u0308ha u\u0308ht punakat poolkaart, mis on tegelikult selle vo\u0303imsa gravitatsiooni poolt suurendatud ja moonutatud taustagalaktika kusagilt selle taga asuvast kaugusest (vaata kommentaaridesse). Moonutuse ma\u0308a\u0308ra ja\u0308rgi suudavad astrofu\u0308u\u0308sikud muuhulgas va\u0308lja arvutada vo\u0303i va\u0308hemalt hinnata antud elliptilise galaktika massi (tavaaine+tumeaine) ja selle jaotust. Komposiitfoto on ja\u0308a\u0308dvustatud Webbi la\u0308hiinfrapuna ning Hubble na\u0308htavat ja UV-kiirgust pu\u0308u\u0308dvate kaameratega."}, {"text_idx": "#000018", "text": "Astronoomiaklubi astrofoto: Kolmnurga galaktika (M33)"}, {"text_idx": "#000019", "text": "Eelmise na\u0308dala u\u0308hel selgel o\u0308o\u0308l sai pildistatud u\u0308ht meie kohaliku galaktikagrupi va\u0308hemtuntumat liiget - Kolmnurga galaktikat (M33). Kui Linnuteed teavad ilmselt ko\u0303ik selle elanikud ja vo\u0303imast Andromeedat on to\u0303ena\u0308oliselt paljud va\u0308hemalt fotodelt na\u0308inud, siis la\u0308heduse ja suuruse poolest ja\u0308rgneb neile just Kolmnurk. Meist 2,73 miljoni valgusaasta asuv spiraalgalaktika, mis tiirleb arvatavasti u\u0308mber Andromeeda, sisaldab u\u0308htekokku kusagil 40 miljardit ta\u0308hte, kuid on silmale praktiliselt na\u0308htamatu. Isegi hobiteleskoobis on seda raske esialgu ma\u0308rgata. Antud fotole on aga kokku kuhjatud umbes 3,7 tundi valgust ning sellelt on na\u0308ha, et Kolmurga spiraalharudes toimub u\u0308sna agressiivne ta\u0308heteke. Punakad laigud on hiiglaslikud udukogud ja sinakad laigud sarnastest udukogudest tekkinud noorte ja kuumade ta\u0308htede parved."}, {"text_idx": "#000020", "text": "Juno mo\u0308o\u0308dalend Jupiteri kuust Europast"}, {"text_idx": "#000021", "text": "Reedel sooritas viimased kuus aastat Jupiteri ja selle kaaslasi uuriv Juno kosmosesond la\u0308hedase mo\u0308o\u0308dalennu Europa nimelisest kuust. Tegemist oli viimase 22 aasta la\u0308hedasema mo\u0308o\u0308dalennuga* ning Juno va\u0308ikseim kaugus Europa ja\u0308isest ja mo\u0303ralisest pinnast oli 352 kilomeetrit. Liikudes sellel ajal ligi 24 kilomeetrit sekundis, oli Junol vaid kaks tundi aega kuud pildistada."}]