[{"text_idx": "#000000", "text": "Loe lugusid ja tutvu teemadega"}, {"text_idx": "#000003", "text": "1994. a alguses tekkis Tiinal ja Katrinil hirmus kiusatus minna Pariisi \u2013 paljud tutvuskonnast ka\u0308isid ja Euroopasse ha\u0308a\u0308letamine oli u\u0308sna tavaline ja populaarne reisimisviis. U\u0308ks so\u0303bratar oli Pariisis juba lapsehoidjana u\u0308le poole aasta to\u0308o\u0308d teinud, teine klassio\u0303de oli au-pair Saksamaal \u2013 no vaja ju neile ku\u0308lla minna, muu hulgas. Ja kes see siis Triumfikaart na\u0308ha ei tahaks, kui keskkooli kohustuslik kirjandus veel va\u0308rskelt meeles on?"}, {"text_idx": "#000004", "text": "Toona oli u\u0308lioluline saada viisa, ilma viisata Schengeni ruumis reisida ei saanud. Kui isiklikke kutsujaid ei olnud, oli vo\u0303imalus kiriku vahendusel Taize\u0301 \u0301st kutse saada, see oli 90date keskel usulise a\u0308rkamise aegu va\u0308ga populaarne reisimikoht, kuhu korraldati nii bussireise kui mindi ka omal ka\u0308es. Katrini ema ra\u0308a\u0308kis tuttava kirikuo\u0303petajaga, kes noorele usuteaduskonna u\u0308lio\u0303pilasele ja ta so\u0303brale mo\u0303ningase arutelu peale lahkesti soovituskirja andis ning mo\u0303ni aeg hiljem oli meil ametlik kirjalik kutse ka\u0308es."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Ka\u0308sime Prantsuse saatkonnas viisat saamas, oli teatav a\u0308revus hinges, et kas ikka saame. Saime. Ja seeja\u0308rel saime Saksamaa transiitviisa, mis ametlikult kehtis 24 tundi st selle ajaga pidanuks me Saksamaa la\u0308bima."}, {"text_idx": "#000006", "text": "Ettevalmistus oli lihtne, magamiskott Jermakki (toonane parim seljakott, presendist ning alumiiniumraamiga), reisiriided valmisid just Tartusse tulnud Abakhani poe kangastest. Sai o\u0303mmeldud meile mo\u0303lemale lu\u0308hikesed, kummipitsiga a\u0308a\u0308rtes, retuusid ning ostetud sealtsamast paar T-sa\u0308rki, millel Uppsala u\u0308likooli mingi u\u0308rituse logo."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Reisile vo\u0303tsime ikka raha ka kaasa, kahepeale oli meil kokku umbes 40 dollarit. Katrin pakkis kaasa ka medikamente, sest mine tea, mis vo\u0303ib juhtuda ja kas seal La\u0308a\u0308nes u\u0308ldse midagi toimivat on, eksole."}, {"text_idx": "#000009", "text": "Ha\u0308a\u0308letamisega oli Katrinil pikk kogemus, oli ta ju aastaid Tartu ja Po\u0303lvamaa vahet ha\u0308a\u0308letanud. Vaese tudengihakatisena liikuski ta Eestis u\u0308hest punktist teise ha\u0308a\u0308letades ja va\u0308lismaale polnud seni kunagi saanud. Tiina kogemus toetus raamatule \u201eMatk naeratuse eest\u201c, reaalselt tee a\u0308a\u0308res seismise kogemus puudus. Tiina: \u201eEks see andis tunda, et polnud varem tee a\u0308a\u0308res seisnud, olin no\u0303us ka\u0308e to\u0303stma alles Poolas\u201c."}, {"text_idx": "#000010", "text": "Ha\u0308a\u0308letades kohtusime enamasti va\u0308ga toredate ja avatud inimestega. Oli see siis rekka-juht, kes kinkis oma ha\u0308a\u0308letajatele pehmeid ma\u0308nguasju, vo\u0303i tore autojuht Frankfurdi juures, kes ei pidanud paljuks teha 150 km ringi, et meid kohale viia. Oli muidugi ka paar opakat \u2013 na\u0308iteks kaunis umbkeelne hindu, kes lubas Tiina naiseks vo\u0303tta ja selle nimel islandi keele a\u0308ra o\u0303ppida (Estlandi asemel Islandi kuulmine oli va\u0308ga pikalt u\u0308ks tu\u0308u\u0308pilisemaid geograafilisi vigu). Tiina arvas, et tema mingi abielu nimel islandi keelt ku\u0308ll o\u0303ppima ei hakka."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Eriti eredalt on meelde ja\u0308a\u0308nud mo\u0303ned seigad. Tee viis meid la\u0308bi Poola, 30 km enne Varssavit passisime u\u0308hes bensiinijaamas, kus ra\u0308a\u0308kisime end keskealise proua autole, kes suundus Wroc\u0142awi poole. Ega ta meid va\u0308ga tahtnud peale vo\u0303tta, inglise keelt ta ka ei ra\u0308a\u0308kinud. Aga kui autos selgus, et tegelikult ra\u0308a\u0308gime meie vene keelt, siis muutus ta va\u0308ga su\u0308damlikuks. Nu\u0308u\u0308d jutt lippas ja selgus, et proua Martina ei taha meid kuidagi sellel o\u0303htul enam ha\u0308a\u0308letama lasta, sest tema su\u0308dametunnistus seda lihtsalt ei luba, ja pakkus va\u0308lja, et tuleksime o\u0308o\u0308seks tema va\u0308ikesesse dats\u030casse. Olime no\u0303us. Va\u0308ike suvila osutus tegelikult talviseks suusapuhkuseks tehtud puhkekodu tu\u0308u\u0308pi majaks, millel oli no\u0308 poolkorruste kaupa 6 korrust, suur so\u0308o\u0308gisaal, ei tea kui palju numbritube. Perenaine oli selle endale kunagi soetanud ja plaanis oma vajaduste ja\u0308rgi u\u0308mber ehitada. Igal juhul veetsime me lo\u0303puks 2-3 toredat pa\u0308eva Lo\u0303una-Poolas, ku\u0308lastasime kohalikku katoliku pu\u0308hapaika, allikat, kus Katrinile tegi hirmsasti nalja allika la\u0308hedal mu\u0308u\u0308giputkakeses mu\u0308u\u0308dav neitsi Maarja kujuline pudel, mille korgiks oli neitsi pea... Lo\u0303puks otsis Martina meile rongipileti Saksa piirini, Zgoreletsi linnakesse, sest nagu ta u\u0308tles, tema na\u0308rvid vastu ei pea, kui me veel Poolas ha\u0308a\u0308letame ning lo\u0303petuseks kinkis meile fotoaparaadi ja ostis ka filmi sisse, ta\u0308nu millele on meil sellest reisist olemas ka pildilisi ja\u0308a\u0308dvustusi. Rongijaamas oli va\u0308ga pisaraterohke hu\u0308vastija\u0308tt ning Martina andis raudteejaama turvadele ka pistist, et need meil rongi saabumiseni silma peal hoiaksid. Rong viis meid piirilinna, mis on sarnane Valga ja Valkaga: Poola pool Zgorelets, Saksa pool Go\u0308rlitz. U\u0308le piiri viis sild ning me jalutasime va\u0308ga enesekindlate na\u0308gudega sealt u\u0308le, lehvitades oma transiitviisaga passe. Siis ko\u0303mpisime linnaserva, et taas ha\u0308a\u0308letama hakata. Meil oli tegelikult o\u0303igus Saksamaal viibida vaid 24 tundi, aga ega see meid eriti muretsema pannud. Plaan oli minna Heidelbergi ja siis Pariisi."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Seekord saime juppide kaupa edasi, palju ka\u0308isime ka jala, tundus mo\u0303istlikum kui u\u0308hel kohal passimine, kiirtee see niikuinii ei olnud. Lo\u0303puks vo\u0303ttis meid peale noor pereisa, kes so\u0303itis 30 km kaugusele Bautzenisse. Oli juba o\u0303htune aeg ja ta pakkus, et vo\u0303iksime sellel o\u0303htul veeta aega tema perega ning saada o\u0308o\u0308maja. Imetore perekond, kes elas Bautzeni vanalinnas. Perenaine oli hetkel pisipojaga kodune, teismeline tu\u0308tar pidas suvevaheaega ja pereisa ka\u0308is to\u0308o\u0308l. Katrin ja pereisa leidsid ka\u0308hku u\u0308hise keele 70date proge-rocki to\u0303ttu. Igatahes leidis perenaine Gabbi kohe, et ku\u0308lalistele peaks ka veidi Saksamaad tutvustama. Tutvusime kohaliku sorbi kultuuriga ja kirikuga milla ehitasid katoliiklased ja luterlased kahasse, kirikuruumi so\u0303bralikult jagades. Siis ka\u0308isime kohalikus dinosauruste pargis \u2013 kohalik entusiastist koolio\u0303petaja armastanud eelajaloolisi elukaid ja hakanud neid siis vaikselt tegema, elusuuruseid ja -ta\u0308pseid dinosauruste kujusid. Pererahvas ostis meile ka piletid Dresdenisse ja andsid ka raha, et saaksime ku\u0308lastada Zwingerit ja teisi muuseume, pakkisid karbis kaasa lo\u0303unaso\u0308o\u0308gi ja o\u0303htuso\u0308o\u0308gi. Veetsime sellegi perekonna juures mo\u0303nusalt paar pa\u0308eva, aga hing kibeles kangesti edasi, sest pidime jo\u0303udma veel ka Heidelbergi Katrini klassio\u0303e juurde ja Pariisi ja ko\u0303ige lo\u0303puks ju ka Taize\u0301 \u0301sse. U\u0308hel hommikul viis perenaine meid ilusti kiirteea\u0308a\u0308rde ko\u0303ige paremasse ha\u0308a\u0308letuskohta ja pisarad silmis lahkus ise kiirelt. A\u0308hvardades veel, et muidu ta ei lasegi meil minna."}, {"text_idx": "#000013", "text": "Heidelbergis selgus, et Katrin oli loominguliselt la\u0308henedes unustanud oma klassio\u0303de sellest informeerida, et me talle ku\u0308lla la\u0308heme. Viimane autojuht otsis meile lahkesti vajaliku aadressi u\u0308les ja viis meid o\u0303igele ta\u0308navale kohale. Kui me maja va\u0308rava ette jo\u0303udsime, siis... oleks vist pidanud ikka kirjutama. Klassio\u0303de oli au-pairiks u\u0308sna rikaste inimeste juures, kelle maja oli nagu lossi ja kindluse vahepealne moodustis: uhke, 3 korrust, 11 tuba, paksude va\u0308ravate taga ja soovimatutele ku\u0308lalistele raskesti ligipa\u0308a\u0308setav, lisaks tuli va\u0308ga kahtlustava olekuga va\u0308lja ka naaber, kes meid teraselt ja\u0308lgis. Leidsime o\u0303nneks ka no\u0308 teenijate va\u0308rava ning meie to\u0303eliseks o\u0303nneks oli klassio\u0303de kodus, majavalves, ning tema perekond kuskil suvitamas. Noorte boheemlike kunstilembikutena diagnoosisime me perekonnal maitselageduse ja snobismi. Igatahes veetsime me Heidelbergis toreda na\u0308dalavahetuse."}, {"text_idx": "#000014", "text": "Prantsusmaale viis meid u\u0308ks tore noormees, kes pidi meid alguses ainult Saarbru\u0308ckenini viima, aga siis muutis meelt. Ta oli ise teel Prantsusmaale Chateau-Landoni nimelisse ku\u0308lakesse oma kirjaso\u0303bra perekonna juurde. Vabandas veel, et tema mo\u0308o\u0308da kiirteid ei so\u0303ida, et talle meeldib autoaknast loodust vaadata. O\u0303htuso\u0308o\u0308gi ajaks jo\u0303udsime siis autojuhi sihtpunkti, oluliselt la\u0308hemale Pariisile kui olnuks Saarbru\u0308cken. See oli imeline kogemus: ehtprantslaslik mo\u0303nus o\u0303htuso\u0308o\u0308k, va\u0308lja tassiti 2 suur lauda, u\u0308hel valmistatid su\u0308u\u0308a ja teisel so\u0308o\u0308di. O\u0308o\u0308 veetsime telgis ja hommikul ootas meid taas uskumatult tore u\u0308llatus, Prantsusmaal oli mingit sorti pu\u0308ha ning sestap olid pererahvas ning autojuht otsustanud, et ega meil pu\u0308hade ajal, kui keegi ei so\u0303ida, ha\u0308a\u0308letada nii kui nii ei o\u0303nnestu ja nii kinkisid nad meile rongipiletid Pariisi."}, {"text_idx": "#000015", "text": "Esimene mulje Pariisist oli o\u0303udne: Gare-de-Lyon oli pa\u0308ris jube koht, teine mulje naljakas: so\u0303branna elas toona Pigalle\u2019i platsi la\u0308hedal, mis teadupa\u0308rast on selline... melupaik, u\u0308tleme nii. Meie seda toona ei teadnud. Aga lo\u0303ppeks oli Pariis imeline, veetsime seal mo\u0303nusalt na\u0308dala. Jalutasime metsikult mo\u0308o\u0308da linna: Montmartre\u2019i ja Pere Lachaise\u2019i kalmistud, triumfikaarte ta\u0308nav ja ko\u0303ige modernsema juures tantsivad purskaevud, Louvre (kuhu me la\u0308ksime va\u0308ga enesekindlalt sisse 17-aastastena, et saada tasuta, ning o\u0303pilaspiletiks vehkisime toonast Tartu U\u0308likooli raamatukogu ligejapiletit, mis oli 90datel reisivate noorte jaoks ta\u0308iesti fenomenaalne dokument: vastavalt vajadusele vo\u0303is see olla u\u0308ksko\u0303ik, mis, kasvo\u0303i juhiluba, meie jaoks oli see siis o\u0303pilaspilet), Notre\u2019-Dame, Saint Chapelle, Eiffel."}, {"text_idx": "#000016", "text": "Aga peale na\u0308dalakest hakkasime vaikselt sa\u0308ttima Taize\u0301 poole. Tundsime kohustust ka seal a\u0308ra ka\u0308ia, kuna nemad ju meile kutse olid saatnud. Kui me saabusime, pidi seal olema vaikne o\u0303htu, aga tegelikult oli melu missugune. Laagri to\u0308o\u0308tajad olid uskumatult heasu\u0308damlikud ja kannatlikud ja lahked. Taize\u0301 na\u0308dal oli suur puhkus, to\u0308o\u0308tasime ko\u0308o\u0308gis, tehes kogu laagrile su\u0308u\u0308a. Seeto\u0303ttu saime magada barakkides, mitte telkides. Tormiga oli see va\u0308ga hea. Meelde on ja\u0308a\u0308nud tohutud katlad, kus kees la\u0308a\u0308tse-porgandiroog. Ise so\u0303ime po\u0303hiliselt puuvilja-jogurtisalatit ja juustu ja imehead va\u0308rsket kro\u0303bedat saia, eelis ko\u0308o\u0308gis to\u0308o\u0308tamisel, oli, et said toiduladude valikust endale ise toitu valida. Katrini logist leidub selle aja kohta peamiselt ma\u0308rkmeid: o\u0303htul oli ko\u0308o\u0308gist lahkudes ja\u0308lle tunne, nagu oleks karupoeg Puhhina ja\u0308nesel ku\u0308las ka\u0308inud..."}, {"text_idx": "#000017", "text": "Lisaks osalesin laulukooris; Katrin oli masendunud raamatukogu puudumisest. Oma kaasavo\u0303etud 40 dollarit kulutasime Taize\u0301 laagri suveniiripoes, ostes kaasa tassi, kausi ning taldriku, va\u0308idetavalt munkade tehtud."}, {"text_idx": "#000018", "text": "Tagasiteele lootsime alguses saada mo\u0303ne Eesti vo\u0303i La\u0308ti vo\u0303i Leedu grupi bussiga, aga keegi meid peale ei tahtnud, va\u0308itsid, et bussid on pilgeni ta\u0308is. Na\u0308gime vaeva ka Poola bussidega ja lo\u0303puks vedas meil oma ko\u0308o\u0308gitoimkonna kaaslaste bussiga. Nende bussiga saime otse Katowicesse ja sealt rongipiletidki Byalistokki. Ja meil to\u0303siselt vedas, sest Taize\u2019s busse otsides avastasime, et meie Prantsusmaa viisad, mis meie teada pidanuks kestma veel na\u0308dala, lo\u0303ppesid tegelikult 2 pa\u0308eva pa\u0308rast."}, {"text_idx": "#000019", "text": "Piirilinna Ogorodnikisse ha\u0308a\u0308letasime ja piiri u\u0308letasime jala, et siis Leedu pool mo\u0303nda Eesti numbrima\u0308rgiga autot otsida. Ja mingi ime la\u0308bi suutsime saada auto peale, millel oli ku\u0308ll Hollandi numbrima\u0308rk, aga mis la\u0308ks koju Tartusse! Hollandist oli ostetud kaubik, millega siis koju so\u0303ideti. Oh seda o\u0303nne ja vedamist! Ja autojuhil oli POOL PA\u0308TSI MUSTA LEIBA! Ta naeris ko\u0303va ha\u0308a\u0308lega, kui me selle na\u0308ljaselt nahka pistsime. Ma\u0308letan, et see viimane auto, mis meid Eestisse to\u0303i, oli ta\u0308is mo\u0308o\u0308blit, vahepeal istus u\u0308ks meist ees ja teine pikutas taga diivanil, ning vastupidi. Autojuht tahtis, et me teda u\u0308leval hoiaksime, tahtis u\u0308he jutiga Eestisse jo\u0303uda ja nii ka la\u0308ks. Ainuke piir, kus meie seljakotte kontrolliti, oli tagasiteel La\u0308ti-Eesti piiril Eesti piirivalvur. Koju jo\u0303udsime millalgi 5-6 ajal hommikul. Meie Saksamaalt teele pandud postkaardid ei olnud veel kohale jo\u0303udnud ja tegelikult olime me rohkem kui kuu aega Euroopas seiklemas, ilma, et me vanemad ja la\u0308hedased meist midagigi teadnuks! Vot sellised ajad olid!"}, {"text_idx": "#000020", "text": "Ma\u0308lestuste kirjutamise ja\u0308rel tuli va\u0308lja ka reisipa\u0308evik, mida Katrin hoolsalt pidas ning mille toel nii mo\u0303nigi kohanimi ta\u0308psustus. Meil oli ta\u0308itsa meelest la\u0308inud, et algselt plaanisime ikka rohkem toitu kaasa vo\u0303tta, aga ilmselt tundus meile mo\u0303lemale lihtsam ilma 10 lisakilota."}]