[{"text_idx": "#000002", "text": "Hinge linikud ja lahtine raamat"}, {"text_idx": "#000006", "text": "Lahke ja lootusrikas eelha\u0308a\u0308lestus anti lavastusele 8. septembril kirjandusta\u0308nava festivalil, kui na\u0308itetrupp luges Tammsaare dialooge ja mo\u0303tisklusi Kadriorus kirjaniku kodumuuseumi aias. Markus Robami muusika po\u0303imis so\u0303nade vahele o\u0303hku ja helgust. Lugemise ajal ronis u\u0308ks va\u0308ike tu\u0308druk Tammsaare skulptuuri mo\u0308o\u0308da aina u\u0308les-alla, justkui oleks kuju u\u0308ks po\u0303nev kivi vabas looduses. Ema, kes viibis publiku seas, last ei keelanud. Mo\u0303tlesin siis, et ega see kombekas tegu ole, niimoodi mo\u0308o\u0308da klassikut turnida, aga huvitav, kas plikatirts sirgudes ja lugejaks hakates ise ma\u0308letab, mismoodi ta u\u0308kskord Tammsaare o\u0303lale toetudes kingapaela kinni sidus."}, {"text_idx": "#000007", "text": "\u201eNoorte hingede\u201c esietendusel tuli ro\u0303o\u0303mus va\u0308ike tu\u0308druk ja\u0308lle meelde. Nukuteatri noore trupi ansamblima\u0308ng on kaasakiskuv, sama intensiivne kui noorte hingede sinna-ta\u0308nna tuhisevad armu\u00adiilid. Isea\u0308ranis lendleva tuulepuhanguna mo\u0308o\u0308dub esimene vaatus. Teises vaatuses hakkab tegelaste tundmuste lust lahtuma, asemele hiilima argipa\u0308evaste talituste resignatsioon."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Rosita Raua stsenograafia rabab kujundiku\u0308llusega. Teatrisaali sisenedes tundub lava u\u0308lekuhjatud, hall, proosaline: oh, milleks ko\u0303ik need laudsed teed, kaldpinnad, ko\u0303rgendikud, vaheseinad ... Aga heldeke, kuidas lavaruum elama ja hingama hakkab! Valguskunstnik Emil Kallase to\u0308o\u0308 on tundlik, puulaudadest seinad kumavad, helepinnad peegeldavad erisuguseid aastaaegu ja meeleolusid \u2013 soojalt kollasest kevadpa\u0308ikesest lohutu ma\u0308a\u0308rdinud lumeni. La\u0308bikumavatele seintele ilmub ka\u0308sikirjaridu nagu imeva\u0308el, so\u0303nad-so\u0303nad-so\u0303nad saavad na\u0308htavaks, kui Kulno jutustab oma unena\u0308gu raamatuid armastavast u\u0308lio\u0303pilasest. Ko\u0303ikjal na\u0308itelaval leidub raamatuid, ko\u0303ik tegelased teotsevad nendega o\u0303hinal. Noored loevad, kirjutavad, tudeerivad, fantaseerivad, sepitsevad salmisid ..."}, {"text_idx": "#000010", "text": "Keset lava paikneb laudtee nagu rabas, see vo\u0303ib olla ka sild u\u0308le jo\u0303e. Ku\u0308nkad ja ka\u0308a\u0308nud sel teel vo\u0303imaldavad esimeses vaatuses tiivustatud so\u0308o\u0308stmisi u\u0308les, kuni lenduto\u0303usu illusioonist saab armu(ma\u0308ngu)karussellil tiirlemise hingepo\u0308o\u0308ritus. Teise vaatuse alguses on laudrada sirge ja u\u0308hetasane, uued pahaendelisemad siksakid sugenevad teele Kulno abieluma\u0308ngus ning Muhemi alkoholimigreenis. Viimaks muundub laudtee kohvritega palistatud raudteeks, tossutav rong viib noored vo\u0303o\u0303rsile a\u0308ra. Paigale ja\u0308a\u0308b ainult Hilda, so\u0303bralikuks lehvitajaks, emalikult kannatlikuks kojuootajaks. Eriline on ma\u0308nguruumi lagi, kus pilvepalakad o\u0303o\u0303tsumas nagu natuke ka\u0308kras paberilehed, aga vo\u0303ib-olla hoopis hinge linikud."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Helde osakaal lavailma sugestiivsuses on Markus Robami muusikal ja helikujundusel, u\u0308hismo\u0303jus liikumisjuhi Hanna Junti hoolikalt sa\u0308titud koreograafiliste etu\u0308u\u0308didega. See ongi noorte hingede elutants, sekka koorilauluu\u0308min, ta\u0308ieline hingeline priius kaine materiaalsuse kohal. Mirko Rajase lavastuse misanstseenid on samavo\u0303rd musikaalsed, tegelaste seksteti kohalolek ergas, oma viimistletuses ikkagi spontaanne, iga roll du\u0308naamiline, nii tegutsedes kui vaadeldes, nii unne vajudes kui unest a\u0308rgates."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Helena La\u0308ks on dramatiseeringus suhtunud Tammsaare ainulisse so\u0303nakasutusse meeldiva pieteediga, u\u0308sna u\u0308ksikuid vanaaegsusi tsipake kohendanud. Esietendusel torkas ko\u0303rva ainuke so\u0303na, mis ei kuulu Tammsaare so\u0303navarasse: Aino pillas Kulnole, et noormees olla ja\u0308a\u0308rapa\u0308ine. Ja\u0308in ta\u0308itsa pikalt juurdlema, mistarvis lisati just sihuke so\u0303na. Vo\u0303ib-olla selleks, et luua humoorikas sild Muhemi oinajutuga \u2013 oina nimetamine ko\u0303lab nii kenasti Aino anagrammina. Aga vo\u0303ib-olla tekitati pisuke ha\u0308lbimine pedagoogilistel kaalutlustel, et Tammsaare stiili va\u0308a\u0308rtus veelgi selgemini a\u0308ra tuntaks?"}, {"text_idx": "#000013", "text": "U\u0308limalt po\u0303nev on ma\u0308rgata, kuis \u201eNoortes hingedes\u201c aimub Tammsaare tulevaste teoste motiive ja veel su\u0308ndimata tegelaste ka\u0308rmeid, muretuid eskiise. Isea\u0308ranis Rein Jaani poeg Muhemi filosofeerimistes kangastub Tammsaare romaane: arutleb Muhem ju u\u0308hel kirjaniku lemmikteemal, linnavurlest ja pu\u0308hast matsist, aga ta ko\u0303neleb ka va\u0308rvimu\u0308tsist, nagu \u201eMa armastasin sakslast\u201c Oskar. Ent Mihkel Vendeli helesilmset Muhemit ei oota Oskari kurb saatus. Loodetavasti ei ja\u0308a\u0308 Muhem ka isand Bacchuse liig andunud ju\u0308ngriks. U\u0308ks huvitav assotsiatsioon su\u0308ttis veel: kui Muhem korraks kitarri so\u0303rmitses, Kulno monoloogi ajal koera surmast, tuli a\u0308kki meelde \u201eTo\u0303e ja o\u0303iguse\u201c II osa lauluke \u201eU\u0308kskord popil oli peni\u201c, vo\u0303imendatuna Mikk Mikiveri filmis \u201eIndrek\u201c."}, {"text_idx": "#000014", "text": "Arutlused naisest ja inimesest, mehest ja lapsest viivad \u201eJuuditi\u201c ligidusse, ehkki Olovernest pole Karl Raismikus ku\u0308betki. Raismikku ma\u0308ngib Mart Mu\u0308u\u0308risepp igati sisutihedalt, roll on na\u0308itlejale arenguks kangesti tarvilik. Mo\u0303nus huumorituluke silmanurgas, kujutab osata\u0308itja oma tegelase to\u0303simeelsust, Karli nukrat trotsi haledate silmadega eesliks olemise vastu Aino austajate karjas. Pikkamisi muutub Raismik to\u0303epoolest mo\u0303istlikuks hobuseks, ehk ta ku\u0308ll elevuseta argipa\u0308evade ja rutiinse to\u0308o\u0308ru\u0308gamise vastu po\u0303tkib. Ho\u0303lpsasti annab aga kujutella Karli toimekas paarisrakendis Hilda Maasikaga. Laura Kukk ma\u0308ngib vaimuka mo\u0303o\u0303dutundega vanatu\u0308druku vurhvi Hildat, kes end varakult prillikandjaks lugenud. Rolli libiseb karikeerivaid vinjette, kuid ka omajagu elutundmist, oskust ligimesi lugeda. So\u0303branna Aino oma tujudega a\u0308rritab Hildat, ometi vo\u0303ib nende kaheko\u0303nedesse mo\u0303elda juba natukene Karin Vesiroosi ja Ida Langebrunn-Karimi kohtumiste atmosfa\u0308a\u0308ri."}, {"text_idx": "#000016", "text": "O\u0303ie Lillak, kolmas tu\u0308tarlaps, kohtub Kulnoga ta\u0308nu tuulele, mis lennutab ku\u0308bara peast. Doris Tislar ma\u0308ngib diskreetselt va\u0308lja neiu Lillaka o\u0303nnelootuse, ent ka alistumisvalmiduse Aino kui oma kurja saatuse ees. O\u0303ie poetab magava Kulno su\u0308lle valge roosi, mille varre ku\u0308ljest on okkad a\u0308ra noppinud \u2013 magavale kassile jookseb hiir suhu, aga pole parata, okasteta o\u0303ieke ei ahvatle pa\u0308riselt. Kulno kukub targutama roosidest ja ko\u0303rvadest, roosiko\u0303rvadest ja ko\u0303rvaroosidest. Seegi tundub kahtlaselt tuttav. No muidugi, Indrek Paas Mauruse koolis, Ramilda ja tassiko\u0303rvad, esimene ehtne armastus."}, {"text_idx": "#000017", "text": "Sander Roosima\u0308gi laseb lu\u0308u\u0308riliste silmadega Arthur Kulnos ristuda kahel Tammsaare tegelasel. Kui ta ajab peibutusjuttu jumalatest ja loodusest, so\u0303nad Aino u\u0308mber virru lo\u0308o\u0308mas, tuleb va\u0308gisi meelde \u201eElu ja armastuse\u201c Rudolf Ikka oma ristikheinavo\u0303rgutusega. Viivuks na\u0308ibki Kulno veel rikkumata ha\u0308rra Ikkana, kes tikub enese teadmata juba neidusid rikkuma. Aga peagi nihkub Rudolf kaugemale, Kulno muutub ikka enam Indrek Paasi na\u0308oliseks, kuni ja\u0308a\u0308bki tema hingesugulaseks. Sander Roosima\u0308gi \u201epalangseerib\u201c rollis eluto\u0303sise siiruse ja humoorika distantseerituse, unena\u0308olisuse ja maala\u0308heduse hapral, hetkiti suisa irratsionaalsel piiril. Ko\u0303rvade a\u0308raku\u0308lmumisest Kulnot laval sa\u0308a\u0308stetakse."}, {"text_idx": "#000018", "text": "Muide, kui Muhem ja Kulno okasteta roosiga ru\u0308selevad ja Aino ku\u0308lla tuleb, teiseneb Tammsaare korraks ametivend Lutsuks, viirastub \u201eSuve\u201c naljakas armukolmnurk Kiir-Teele-Toots. Muhem ja Kulno on laval justkui vennad, heledat verd unistajad mo\u0303lemad, Kulno ehk terake varavanem. Raismik eristub asjalik-abitu maadligi surutusega, aga kui tema kord naeratab, tuleks nagu pa\u0308ike va\u0308lja. Kummatigi on ko\u0303ik kolm noormeest laval nii ehk naa kirjaniku alter ego\u2019d, vaatlejahinged, ja kolm kaunist muusat, eriti meeleliigutust a\u0308ratav Aino, poissmeeste luulelendu inspireerimas."}, {"text_idx": "#000030", "text": "Taavi Teeveti na\u0308itus \u201eRaamatukogu\u201c Hop galeriis"}]