[{"text_idx": "#000000", "text": "Metssiga on Euroopas laialt levinud, puududes Inglismaal ja enamikus Skandinaavias. Neid leidub veel Aafrika ja Aasia lo\u0303unaosas. Eesti alale on ta viimast korda sisse ra\u0308nnanud selle sajandi alguses, olles siin oma levila po\u0303hjapiiril. Ta\u0308ielikult puudus ta siin 17. \u2013 19. sajandil valitsenud ku\u0308lmemal perioodil. Ta on kiilja kehakujuga: keha eesosa on ko\u0303rgem ja tugevam kui tagaosa. Ninamik on tal tugeva tundliku ka\u0308rsaga, mis aitab tal toitu leida ja maa alt ka\u0308tte saada. Karvkate on mustjaspruunist hallikaspruunini. Turjal on neil tugevad harjased. Po\u0303rsastel on kollakaspruunid pikitriibud. Need kaovad neljandal elukuul. Iseloomulik on see, et silmahambad on ha\u0308sti arenenud ja kasvavad isasloomadel kogu elu jooksul. Need on nn. seakihvad. Isasloomadel on samuti arenenud sidekoeline ku\u0308ljekilp roiete piirkonnas. See on oluline rivaalidega vo\u0303itlemisel, sest ta kaitseb siseelundeid vastase kihvalo\u0308o\u0308kide eest. Kaaluvad metssead paarsada kilogrammi."}, {"text_idx": "#000001", "text": "Elavad tu\u0308u\u0308piliselt tihedates niisketes tihnikutes: leht- ja segametsades, veekogude kallastel, sooservades jne. Ringi liiguvad emasloomad ja pojad koos, kuldid u\u0308ksikult. Aktiivsed on nad peamiselt videvikus ja o\u0308o\u0308sel, talvel vo\u0303ivad ka pa\u0308eval ringi liikuda."}, {"text_idx": "#000002", "text": "Metssead on tu\u0308u\u0308pilised ko\u0303igeso\u0308o\u0308jad, kes toituvad nii taimede maapealsetest (kevadel ja suvel) kui ka maa alustest (aastaringselt) osadest. Peale selle so\u0308o\u0308vad nad veel putukaid ja nende vastseid, linnumune ja -poegi, vihmausse, raibet jne. Toidupuuduse korral vo\u0303ib neil esineda ka kannibalismi."}, {"text_idx": "#000004", "text": "Vaenlasteks on metssigadele suurkiskjad nagu hundid ja karud. Poegadele on ohtlik ka ilves. Metssiga on Eestis tavaline jahioom."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Jahihooaeg: 15. september \u2013 15. detsember"}, {"text_idx": "#000006", "text": "Po\u0303der on hirvlaste sugukonna suurim esindaja ja meie metsade suurim loom. Ta on pikkade ja\u0308semete ja laiade so\u0303rgadega, iseloomulikud on ka pikk u\u0308lamokk (seeto\u0303ttu na\u0308ib nina kongus) ning kuni 40 cm pikkune habe lo\u0303ua all. O\u0303lako\u0303rgus (190cm) u\u0308letab pikimate meeste pikkuse ning ta\u0308iskasvanud po\u0303drapulli kaal vo\u0303ib olla vo\u0303rdne 10 mehe kaaluga (600 kg). Labidakujulised sarved ehivad ainult po\u0303drapullide pead."}, {"text_idx": "#000007", "text": "Vaatamata oma suurele jo\u0303ule on po\u0303der suhteliselt vagur loom, mis on vo\u0303imaldanud neid isegi ratsa- ja veoloomadena kasutada. Suur loom toitub ainult taimedest, su\u0308u\u0308es suvel 30...40 kg ja talvel 15...20 kg rohtu, lehti ning puuoksi pa\u0308evas. Ma\u0308nni- ja kuusekoorega maiustades vo\u0303ib po\u0303der metsale palju kahju teha. Rootslased taipasid, et po\u0303der ei koori puid mitte alati na\u0308lja pa\u0308rast, vaid tal on puudus mitmetest ainetest. Kui panna metsa ulukite so\u0308o\u0308gikohta soolasegu (sool, fosforhape, lubi, parkaine), siis kahjustab po\u0303der metsapuid palju va\u0308hem."}, {"text_idx": "#000008", "text": "Eesti metsades elab enam kui 10 000 po\u0303tra. Jahimeeste saagiks langeb aastas keskmiselt 2000 po\u0303tra. Vanasti u\u0308tlesid jahimehed, et kui la\u0308hed karujahile, pane sa\u0308ng valmis, aga kui po\u0303drajahile, siis puusa\u0308rk. To\u0303si, u\u0308ks jalahoop vo\u0303ib olla juba surmav. Kuid enne ru\u0308nnakut lingutab po\u0303der ko\u0303rvu ning po\u0303tkib jalaga pinnast u\u0308les. See on kindel signaal, et tuleb jooksu panna. Vo\u0303ib olla kindel, et po\u0303der ei viitsi vaenlast ja\u0308litama hakata. Ohtlikud vo\u0303ivad po\u0303drad olla pulmade ajal augusti lo\u0303pul, septembri alguses. Sel ajal kostub metsast po\u0303darapulli mo\u0308risev soig."}, {"text_idx": "#000009", "text": "Po\u0303draema kannab vasikat 8 kuud ja toob aprilli lo\u0303pul vo\u0303i mai alguses ilmale u\u0308he, harva kaks vasikat. Vastsu\u0308ndinult kaaluvad vasikad 6...15 kg ja on kaetud heleda titekarvaga. Kuid nad kasvavad ruttu, vo\u0303ttes o\u0308o\u0308pa\u0308evaga kaalus juurde kuni 2 kg. Metsast leitud ja koju viidud po\u0303dravasika saatus on tavaliselt kurb. Nad harjuvad inimese hoolitsusega ega ole vo\u0303imelised vabas looduses elama. Vangistuses aga kipuvad ta\u0308iskasvanud loomad sarvede vo\u0303i so\u0303ralo\u0308o\u0308gi abil inimesega suhteid selgitada. Po\u0303dra vaenlasteks on hunt ja karu. Eluiga u\u0308letab looduses harva 15 aastat. Po\u0303dra vanust loetakse aastaringide ja\u0308rgi hambast tehtud lihvil: talvel moodustunud lubisoolaro\u0303ngad on kitsamad kui suvised. Po\u0303der on ilus loom. Kohtumine vo\u0303imsa po\u0303draga metsaserval on elamus igau\u0308hele."}, {"text_idx": "#000010", "text": "Metskits on meie metsade u\u0308ks ilusamaid ja graatsilisemaid loomi. Ta on sihvaka keha, peente jalgade ja saleda kehaga. Metskitse saba u\u0308mbritseb valge ala, mida nimetatakse sabapeegliks. Isasloomad kannavad suurema osa aastast sarvi ning vo\u0303ivad kaaluda kuni 35 kg, emased on va\u0308iksemad."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Metskits on levinud peaaegu kogu Euroopas. Elupaigana eelistab po\u0303ldudevahelisi metsatukki ja metsaservi, va\u0308ltides suuri metsi. Seeto\u0303ttu on ka nende arvukus na\u0308iteks Alutaguse po\u0303listes metsades olnud alati madal, samas kui see mujal Eestis on enamasti u\u0308sna ko\u0303rge olnud."}, {"text_idx": "#000012", "text": "Jooksuaja saabudes juunis-juulis muutuvad sokud rahutuks ja kaotavad kitsi ja\u0308litades oma tavalise ettevaatlikuse. Sel ajal vo\u0303ib metsas kuulda sokkude koera haugatusele sarnanevaid mo\u0308iratusi ja kitsede piiksuvat ha\u0308a\u0308litsust. Sokkude vahel toimuvad ka a\u0308gedad vo\u0303itlused, mis vo\u0303ivad mo\u0303nikord lo\u0303ppeda u\u0308he vo\u0303i mo\u0303lema soku haavamise vo\u0303i isegi surmaga, kuid enamasti piirdutakse siiski vaid jo\u0303udemonstratsiooniga. Vo\u0303itluseks la\u0308heb vaid vo\u0303rdsete vastaste vahel."}, {"text_idx": "#000013", "text": "Mai lo\u0303pus su\u0308nnivad kitsel 1...3 ha\u0308stiarenenud talle. Vastsu\u0308ndinud talled ja\u0308a\u0308vad oma su\u0308nnipaika na\u0308dalaks ajaks lamama. Kui neile metsas ka\u0308ies peale sattuda ei pu\u0308u\u0308agi nad po\u0303geneda, sest po\u0303genemisinstinkt pole neil veel arenenud. Na\u0308dala aja pa\u0308rast hakkavad talled juba koos emaga ringi liikuma."}, {"text_idx": "#000014", "text": "Metskits on taimtoiduline, toitudes rohttaimedest ning puude ja po\u0303o\u0303saste okstest, vo\u0303rsetest. Ei po\u0303lga a\u0308ra ka samblaid ja samblikke. Peamised vaenlased on hundid, ilvesed ja hulkuvad koerad. Noorloomadele vo\u0303ib ohtlikuks osutuda ka rebane. Palju metskitsetallesid hukub ka heinakoristusto\u0308o\u0308de ajal vikatite ees. Metskits on ka va\u0308ga vastuvo\u0303tlik mitmetele haigustele. Eestis on metskits suhteliselt arvukas jahiloom."}, {"text_idx": "#000015", "text": "Punahirv on maailmas va\u0308ga laialt levinud liik. Tema looduslik levila ho\u0303lmab pea kogu po\u0303hjapoolkera. Peale selle on teda introdutseeritud veel ka mitmele poole mujale (N: Austraaliasse, Argentiinasse jne.). Eestis on levinud alamliik Euroopa punahirv. Ta on kogu aeg olnud meie aladel va\u0308ikesearvuline ning jahedamatel kliimaperioodidel ta\u0308iesti puudunud. Teda on korduvalt asustatud Abrukale, Hiiumaale, Saaremaale. Va\u0308hesel ma\u0308a\u0308ral on ta Eestisse asunud ka La\u0308tist. Kaasajal on ta sagedasem just Eesti la\u0308a\u0308nesaartel."}, {"text_idx": "#000016", "text": "Punahirv on metskitsest suurem, kuid po\u0303drast va\u0308iksem. Karvastiku va\u0308rvus on suvel roostepruun, talvel hallikaspruun. Noortel on kasukas valgeta\u0308piline. Saba u\u0308mber on valge laik nn. \u201csabapeegel\u201d."}, {"text_idx": "#000017", "text": "Elada eelistavad punahirved rikka alusmetsa ja lagendikega segametsi, milles on lagedaid kohti. Nad on paikse ja reeglina peidulise eluviisiga. Territooriumit ma\u0308rgistavad nad lo\u0303hnaga ning sarvede ja so\u0303rgadega kraapides. Isasloomad elavad u\u0308ksikult, emasloomad moodustavad koos ja\u0308rglastega va\u0308ikeseid salku. Toituvad nad rohttaimedest ja puude okstest (eriti talvel). Veel so\u0308o\u0308vad nad meelsasti veetaimi."}, {"text_idx": "#000018", "text": "Jooksuaeg on neil septembris...oktoobris. Sel perioodil korraldavad isasloomad duelle nii mo\u0308irgamses kui ka otsese vo\u0303itlusega. Tugevamad isasloomad koondavad enda u\u0308mber emastest haaremi. Tiinus kestab punahirvedel kaheksa kuud. Seeja\u0308rel su\u0308nnib tavaliselt u\u0308ks (harva ka kaks) valgeta\u0308pilist, ha\u0308sti arenenud vasikat. Vasikas suudab emasloomale juba na\u0308dala aja vanuselt ja\u0308rgneda. Rohtu hakkavad nad piima ko\u0303rvale proovima juba kuu aja vanuselt kuid ja\u0308tkavad siiki imemist su\u0308giseni. Su\u0308gisel kaovad ka noorte karvastikust valged ta\u0308pid. Iseseisvuvad noored kaheaastaselt ja saavutavad kolmeaastaselt juba suguku\u0308psuse. Isasloomad hakkavad aktiivselt sigimises osalema siiski mo\u0303nevo\u0303rra hiljem. Elavad punahirved tavaliselt 10 erandlikult ka kuni 25 aasta vanuseks. Vaenlasteks on neile hundid ja teised suuremad kiskjad. Eestis on lubatud neile ka jahti pidada."}, {"text_idx": "#000019", "text": "Hunti vo\u0303ib va\u0308limuselt kergesti pidada suureks koeraks. Oma lihaselise keha, jo\u0303uliste jalgade ja vo\u0303imsete lo\u0303ugadega sarnaneb ta idaeuroopa lambakoeraga. Erinevalt koerast ei hoia vo\u0303savillemi saba kunagi ro\u0303ngasse ja hundi ja\u0308lg on koera omaga vo\u0303rreldes kitsam ning pikem. Mo\u0303istatustes ja muinasjuttudes on hunt olnud ikka tark, julge ja vastupidav metselanik. Nendele omadustele vo\u0303iks veel lisada kiiruse ja tugevuse. Na\u0308iteks vo\u0303ib hunt hambus a\u0308ra viia terve lamba."}, {"text_idx": "#000020", "text": "Hunti vo\u0303ib Eestis kohata varjulistes metsades, rabades ja vo\u0303sastikes ning aastaid tagasi oli hunt levinud kogu po\u0303hjapoolkeral, va\u0308lja arvatud Aafrikas ja igilume- ja ja\u0308a\u0308ga kaetud aladel."}, {"text_idx": "#000021", "text": "Praeguseks on tema arvukus kahanenud Po\u0303hja-Ameerikas ja La\u0308a\u0308ne-Euroopas. Talvel elavad hundid kindlal maa-alal, mille piire pidevalt kontrollitakse ja ma\u0308rgistatakse kutsumata ku\u0308laliste eest. Suurtele so\u0303ralistele peetakse jahti terve karjaga. Ajujahi taktika kasutamisel on osa karja liikmetest ja\u0308litaja rollis, teine osa aga varitseb parajat hetke ru\u0308ndamiseks. Hundi saakloomade hulka kuuluvad veel ja\u0308nesed, temast va\u0308iksemad kiskjad, sageli ka konnad, hiired, putukad ja linnumunad. Hundikari suudab maha murda ka karu."}, {"text_idx": "#000022", "text": "Poegade kasvatamisega tegelevad isa- ja emahunt koos. Pesa rajatakse varjulisse, raskest ligipa\u0308a\u0308setavasse kohta veekogu la\u0308hedale. 2...9 mustjaspruuni kutsikat su\u0308nnib aprilli alguses. Lisaks piimale toidetakse poegi ka poolseeditud lihaga, mille vanemad pesa juures va\u0308lja oksendavad. Suve algul hakatakse pesasse tooma ka elustoitu, et pojad saaksid keerulist saagipu\u0308u\u0308dmist ja murdmist harjutada."}, {"text_idx": "#000023", "text": "Kindlasti on tuttav selline mo\u0303te, et hunt on metsa sanitar, kes ku\u0308tib haigeid vo\u0303i vigaseid loomi ning piirab na\u0308riliste ja so\u0303raliste arvukust."}, {"text_idx": "#000024", "text": "Inimesel oleks hundilt o\u0303ppida julgust ja vastupidavust, eks u\u0308tle vanaso\u0303nagi: \u201cJulge hundi rind on rasvane\u201d."}, {"text_idx": "#000025", "text": "S\u030caakal meenutab va\u0308limuselt koioti vo\u0303i va\u0308ikest hundi. Harilik s\u030caakal meenutab hunti, aga on va\u0308iksem ja kergem, tal on proportsionaalselt lu\u0308hemad jalad, piklikum torso ja lu\u0308hem saba. Harilik s\u030caakal on keskmise suurusega koerlane. Tema tu\u0308vepikkus on 71\u201385 cm, saba pikkus 20\u201336 cm, o\u0303lako\u0303rgus 45\u201350 cm, mass 7\u201313 kg. Karvastik on liivakarva, silmatorkavalt ruuge ja musta varjundiga. Saba on punakaspruun, musta tipuga. Saba on sirgem, lu\u0308hem ja kohevam kui huntidel. Iirised on heledad vo\u0303i tumepruunid. Emasloomadel on viis paari nisasid. Erinevalt teistest s\u030caakalitest suudavad harilikud s\u030caakalid kihvu paljastada."}, {"text_idx": "#000026", "text": "S\u030caakal elab tasandikel tihedas po\u0303o\u0303sastikus vo\u0303i roostikus jo\u0303gede, ja\u0308rvede vo\u0303i mere la\u0308hedal. Tihti elab ta inimasulate la\u0308heduses. Redupaigana kasutab ta looduslikke su\u0308vendeid ja kividevahelisi lo\u0303hesid, mo\u0303nikord ma\u0308gra, rebase vo\u0303i ka\u0308hriku urge. Harvem kaabib ta endale ise uru. Tema elupaigani viivad tavaliselt ha\u0308sti ma\u0308rgatavad sissetallatud rajad."}, {"text_idx": "#000027", "text": "S\u030caakalid on paiksed loomad. Nad ei soorita ka hooajalisi ra\u0308ndeid. Siiski la\u0308hevad nad vahel oma po\u0303hilisest elukohast toitu otsides kaugele ja ilmuvad kohtadesse, kus on massiliselt hukkunud kariloomi vo\u0303i ulukso\u0303ralisi."}, {"text_idx": "#000028", "text": "Enne jahile minekut laseb ta kuuldavale valju ulgumise, mis meenutab ko\u0303rget kiunuvat hala. Sellega u\u0308hinevad kohe ko\u0303ik teised la\u0308heduses viibivad s\u030caakalid. Ulguma ajavad neid ka muud a\u0308rritajad, na\u0308iteks kirikukellade helin vo\u0303i sireenid. Jahti peab ta tavaliselt u\u0308ksi vo\u0303i kahekaupa, harvem salgaga. S\u030caakal hiilib ohvri ligi ja haarab selle, aga kahekesi jahti pidades ajab ta saaki jahikaaslasele ette. Seal, kus leidub suurkiskjaid, liiguvad s\u030caakalid nende kannul, et nende murtud saagist osa saada. Saaki otsiv s\u030caakal liigub so\u0308rkides ja peatub sageli, et haista o\u0303hku ja kuulatada."}, {"text_idx": "#000029", "text": "S\u030caakal on ko\u0303igeso\u0308o\u0308ja. Ta eelistab pisiimetajaid ja linde su\u0308u\u0308a, aga ta pu\u0308u\u0308ab ka sisalike, usse, konni, uimaseid kalu, rohutirtse, mardikaid ja teisi putukaid, tigusid jne, samuti raipeid ja suurkiskjate saagija\u0308a\u0308nuseid. Ku\u0308lade la\u0308heduses na\u0308ppab ta kanu, talvel talvituvaid veelinde aga neid saab ta ka\u0308tte ainult siis, kui veekogud on kinni ku\u0308lmunud."}, {"text_idx": "#000030", "text": "S\u030caakal moodustab paare kogu eluks. Isasloom osaleb nii uru kaevamises kui ka pesakonna kasvatamises."}, {"text_idx": "#000032", "text": "Tiinus kestab 60\u201363 pa\u0308eva. Kutsikad su\u0308nnivad ma\u0308rtsi lo\u0303pust mai lo\u0303puni. Neid on 4\u20136, harva kuni 8. Emasloom imetab neid paar-kolm kuud, aga juba paari-kolme na\u0308dala vanustena hakkab ema neile andma poolseedunud liha. Pojad iseseisvuvad juba su\u0308gisel. Suguku\u0308pseks saavad emased 1, isased 2 aasta vanuselt. S\u030caakal vo\u0303ib elada kuni 12\u201314 aastat."}, {"text_idx": "#000033", "text": "Ilves on meie metsade ainukene kaslane. Kodukassiga on tal siiski va\u0308he u\u0308hist. Ilves on ko\u0303rgete jalgadega ja u\u0308mara peaga. Ko\u0303rvade otsas on tal musta otsaga karvatutid. Ka\u0308ppadel on tal nagu kassidel ikka sisseto\u0303mmatavad ku\u0308u\u0308nised. Talvel on ka\u0308pad ta\u0308iesti karvadega kaetud muutes niimoodi kergemaks lumes liikumise. Ilves on suur loom, kes kaalub kuni 25 kilo. Karvastik on tal tihe ja moodustab na\u0308ol omapa\u0308rase helehalli po\u0303skhabeme. Va\u0308rvus vo\u0303ib ilvestel varieeruda punakaspruunist helehallini, mille peal on tumedad ta\u0308hnid. Ko\u0303hupoolt on ilvesed tavaliselt valged."}, {"text_idx": "#000034", "text": "Ilvesed eelistavad elada tihedates okasmetsapadrikutes aga ka tiheda risuga segametsades. Ilvesed elavad enamasti u\u0308ksikult ja ainult sigimise ning poegade kasvatamise ajal on emas ja isasloomad koos. Na\u0308ha ei ole ilvest lihtne, sest ta on va\u0308ga varjatud eluviisiga ja liigub peamiselt videvikus ja o\u0308o\u0308sel. Talvel on aga lihtne tema tegevust uurida ja\u0308lgede ja\u0308rgi. Need on tal u\u0308marad ja neil ei ole tavaliselt na\u0308ha ku\u0308u\u0308nte poolt tekitatud auke."}, {"text_idx": "#000035", "text": "Jooksuaeg on ilvestel veebruaris \u2013 ma\u0308rtsis. Pojad su\u0308nnivad aprillis vo\u0303i mais. Poegivad ilvesed varjatud kohas puujuurte all vo\u0303i mo\u0303nes urus. Pesa kujutab endast sageli vooderdamata lohku. Pojad on su\u0308ndides pimedad. Silmad tulevad ilvestele pa\u0308he kahe na\u0308dala vanuselt. Piima imevad pojad kahe \u2013 kolme kuu vanuseni. Pesa ja\u0308etakse maha pa\u0308rast seda, kui noored hakkavad koos emaga jahil ka\u0308ima. Emasloomad viibivad koos poegadega esimese eluaasta lo\u0303puni."}, {"text_idx": "#000036", "text": "Ilvesed so\u0308o\u0308vad ko\u0303ike, mis liigub ja millest jo\u0303ud u\u0308le ka\u0308ib. Ilvesed elavad paariku\u0308mne aasta vanuseks."}, {"text_idx": "#000037", "text": "Kunagi olid ilvesed levinud ko\u0303ikjal u\u0308le po\u0303hjapoolkera kuid nu\u0308u\u0308dseks on nad paljudes Euroopa riikides inimese poolt ha\u0308vitatud. Eestis on neid aga veel ku\u0308llaltki palju (peaaegu tuhat) ja seeto\u0303ttu on meil isegi lubatud neid ku\u0308ttida."}, {"text_idx": "#000038", "text": "Karu on ko\u0303igile ha\u0308sti tuntud loom. Ta on suur, massiivne, hele- kuni tumepruuni karvaga. Saba on tal lu\u0308hike ja karvade sisse peitunud.Poegadel on kaela u\u0308mber valge krae, mis vahetevahel on sa\u0308ilinud ka vanaloomadel. Karule on iseloomulik see, et ta ko\u0303nnib talla peal. Selle poolest sarnaneb ta inimesega. Hambad on tal nu\u0308rid nagu ko\u0303igil, kes so\u0308o\u0308vad nii taimset kui ka loomset toitu. Karu on Eesti mandriosal ku\u0308llaltki tavaline loom, kelle arvukus on ka\u0308esoleva sajandi jooksul tunduvalt suurenenud, ulatudes kaasajal rohkem kui viiesaja isendini."}, {"text_idx": "#000039", "text": "Karud eelistavad elada suurtes metsades, milles on tuule poolt mahalangetatud puid ja milles leidub rabalaike. Karud liiguvad ringi peamiselt videvikus ja o\u0308o\u0308sel, harva pa\u0308eval. Pa\u0308eva ajal nad tavaliselt magavad kuskil ko\u0303rge heina sees vo\u0303i mo\u0303nes muus varjulises kohas, kus neid ei segata. Seeto\u0303ttu ei ole elusat karu looduses just kerge kohata. Karu na\u0308gemise looduses teeb veel raskeks ka see, et inimese juuresolekust ma\u0308rgates eelistavad nad eemale minna."}, {"text_idx": "#000040", "text": "Talve veedavad karud taliuinakus. See kestab novembrist ma\u0308rtsi vo\u0303i aprillini. Sel ajal on neil kehatemperatuur natuke madalam kui tavaliselt ja ka ainevahetus aeglustub."}, {"text_idx": "#000041", "text": "Karud so\u0308o\u0308vad peamiselt mitmesuguseid taimi ja nende seemneid ning marju. A\u0308ra ei u\u0308tle nad ka putukatest ja nende vastsetest. Elusaid loomi tapavad karud suhteliselt harva eelistades va\u0308rskele lihale kergelt roiskunut. Hea meelega so\u0308o\u0308vad karud mett."}, {"text_idx": "#000042", "text": "Innaaeg on pruunkarudel aprillist juulini. Pojad su\u0308nnivad emaslooma taliuinaku ajal jaanuaris. Tavaliselt on karul korraga u\u0308ks vo\u0303i kaks, harva kuni viis poega. Pojad on algul ta\u0308iesti abitud ja suudavad ennast vaid nisadeni vedada ning piima imema hakata. Silmad avanevad poegadel kuu aja vanuselt ning neid imetatakse neli \u2013 viis kuud. Pojad on emaslooma hoole all kolmanda eluaastani, peale mida nad saavad iseseisvaks. Karud elavad kuni viieku\u0308mne aasta vanuseks. Ainsaks vaenlaseks on karule inimene. Ka Eestis on lubatud erilubade alusel karudele jahti pidada."}, {"text_idx": "#000043", "text": "Jahihooaeg: 15. aprill \u2013 detsember"}, {"text_idx": "#000044", "text": "Hallhu\u0308ljes on La\u0308a\u0308nemere suurim imetaja. Karvkatte va\u0308rvus isastel on seljapoolt tavaliselt pruunikashall, suurte tumedate laikudega. Emased on u\u0308ldiselt heledamat tooni. Ta\u0308iskasvanud isaslooma pikus on u\u0308le 2 meetri ja kaal kuni 300 kilo. Emasloomad on va\u0308isemad. Selliste mo\u0303o\u0303tmeteda ongi hallhu\u0308ljes teenitult La\u0308a\u0308nemere suurim pu\u0308siasukas."}, {"text_idx": "#000045", "text": "Looduses on teda na\u0308inud va\u0308hesed, kuna tema elupaikadeks on mere ulguosad. Peale la\u0308a\u0308nemere vo\u0303ib teda kohata ka Atlandi ookeani kirde- ja loodeosas. Hallhu\u0308ljes toitub peamiselt kaladest (tursk, lest, lo\u0303hilased, heeringlased), su\u0308u\u0308es neid teinekord ka kalameeste vo\u0303rkudest ning on juhtunud, et loom on end einestamise ajal vo\u0303rku kinni ma\u0308ssinud ning la\u0308mbub. Kalade ko\u0303rval so\u0308o\u0308b ta ka veel mereselgrootuid ja taimi."}, {"text_idx": "#000046", "text": "Pojad su\u0308nnivad hallhu\u0308lgel veebruari lo\u0303pus \u2013 ma\u0308rtsis, tavaliselt su\u0308nnib u\u0308ks poeg. Algul on pojad va\u0308ga abitud, ei oska isegi ujuda ning ilma vanema abita hukkuks kindlalt."}, {"text_idx": "#000048", "text": "Jahihooaeg: august \u2013 15. aprill"}, {"text_idx": "#000049", "text": "Kogu loomariigis pole midagi vo\u0303rdset kopra ehitustegevusele. On avaldatud ka arvamust, et kas mitte kopralt ei o\u0303ppinud inimene kanalite kaevamist ja tammide ehitamist."}, {"text_idx": "#000050", "text": "Kobras on Eesti suurim na\u0308riline: pikkust kuni u\u0308ks meeter ja kaalu kuni 30 kilo. Kopra karvastiku va\u0308rvus varieerub helepruunist mustani (eristatav on kare pealiskarv ja pehme ning tihe aluskarv). Koprale on iseloomulik lame saba, mis on kaetud sarvsoomuste ja lu\u0308hikeste hajusate karvadega. U\u0308heks omapa\u0308raks, mis eristab kobrast teistest imetajatest on see, et tema tagajala teise varba ku\u0308u\u0308nis on lo\u0303hestunud kaheks ja kannab \u201csugemisku\u0308u\u0308nise\u201d nime. Sellega ta justkui kammiks oma kasukat. Oma kasuka eest hoolitsemisele kulutab kobras so\u0308o\u0308misega vo\u0303rdselt aega."}, {"text_idx": "#000051", "text": "Eelmise sajandi keskel ha\u0308vitati kobras Eesti aladelt. Taasasustati ta siia 1957.a. ja ta levis ka ise sama aja paiku Pihkva poolt. Elupaigana eelistab kobras aeglase vooluga veekogusid, mille kaldal peab kasvama lehtpuid. Neile veekogudele ehitab ta veetaseme to\u0303stmiseks enda langetatud puudest ja mudast tugevaid tamme, tekitades sellega sageli kahju u\u0308mbritsevale loodusele."}, {"text_idx": "#000052", "text": "Koprad ehitavad kas okstest kuhilpesa vo\u0303i kraabivad ja\u0308rsu kaldano\u0303lva sisse uru. Pesa suue on alati allpool veepinda ja seeto\u0303ttu on o\u0303hk kopra pesas sumbunud. U\u0308hes pesas elavad koos tavaliselt vanaloomad ning eelmise ja u\u0308le-eelmise aasta pojad. Pesaterritooriumi ma\u0308rgistavad koprad anaalna\u0308a\u0308rmete no\u0303rega."}, {"text_idx": "#000053", "text": "Kobras on eranditult taimtoiduline su\u0308u\u0308es suvel rohttaimi (no\u0303ges, pilliroog, angervaks, vaarikas jne.) ning talvel lehtpuude koort ja noori oksi. Et pa\u0308a\u0308seda ligi puude noortele okstele, mis tavaliselt asuvad puu ladvaosas langetab ta neid oma tugevate, peitlitaoliste ja pidevalt kasvavate hammaste abil."}, {"text_idx": "#000054", "text": "Tiinus kestab kobrastel 3,5 kuud ja pojad su\u0308nnivad mais vo\u0303i juunis. Pesakonnas on tavaliselt 1...4 ha\u0308sti arenenud poega. Pojad suudavad juba paari pa\u0308eva vanuselt ujuda. Iseseisvuvad noored teisel eluaastal ja suguku\u0308pseteks saavad kolmandal aastal. Maksimaalne eluiga on neil 15...20 aastat."}, {"text_idx": "#000055", "text": "Vaenlasteks on koprale ko\u0303ik suurkiskjad ja inimene. Tabada ei ole teda aga kerge, sest kui u\u0308ks kobras on vaenlast ma\u0308rganud, siis annab ta sellest teistele sabalo\u0308o\u0308giga vastu vett teada. Selliselt va\u0308heneb vaenlasel vo\u0303imalus kobrast ootamatult ru\u0308nnata."}, {"text_idx": "#000056", "text": "Ma\u0308ger on keskmise koera suurune, ja\u0308ssaka ning eespool aheneva kehaga metsaelanik. Tema iseloomuliku va\u0308limuse (tumedam alapool ja heledam u\u0308lapool ning silmi la\u0308biv must jutt) to\u0303ttu tunneks teda looduses a\u0308ra igau\u0308ks, kes na\u0308gema juhtuks. See pole aga po\u0303rmugi lihtne \u2013 vaid videviku- ja o\u0308o\u0308tundidel oma urust va\u0308ljuva ma\u0308gra kohtamiseks ei piisa u\u0308ksnes juhusest."}, {"text_idx": "#000057", "text": "Ma\u0308ger on levinud peaaegu terves Euraasias. Eestis on ta sagedasem lo\u0303unaosas, Hiiumaal aga puudub hoopis. Elupaiga valikul on ma\u0308a\u0308ravaks urgude rajamist vo\u0303imaldav maapinna reljeef, asugu sobiv koht lehtmetsas, segametsas, rabasaartel vo\u0303i mujal. Tugevate, kaevamiseks kohastunud esika\u0308ppadega varustatud ma\u0308grad rajavad kuni ku\u0308mne meetri pikkuste ka\u0308ikude su\u0308steeme, millel vo\u0303ib olla kuni mituku\u0308mmend ava. Sageli elab u\u0308hes ma\u0308gralinnakus mitu pesakonda, kes asustavad seda po\u0303lvest po\u0303lve. On kindlaks tehtud et suured, mitmekorruselised ja paljude avaustega \u201cehitised\u201d vo\u0303ivad olla alguse saanud tuhandeid aastaid tagasi!"}, {"text_idx": "#000058", "text": "Ma\u0308gra menu\u0308u\u0308 on va\u0308ga mitmekesine. Ta tuhnib mullast ja ko\u0303dust usse ning to\u0303uke, otsib maapinnal pesitsevate lindude mune ja poegi, pu\u0308u\u0308ab konni ja hiiri ent ei u\u0308tle a\u0308ra ka tigudest ja putukatest. Ma\u0308ger so\u0308o\u0308b ka seeni, marju ning rohttaimi. Ha\u0308vitades hulgaliselt metsakahjureid, toovad ma\u0308grad kasu nii metsa- kui po\u0303llumajandusele."}, {"text_idx": "#000059", "text": "Talveks valmistudes kogub ma\u0308ger omale naha alla suured rasvavarud, suleb uru \u201cva\u0308lisuksed\u201d lehtede ja mullaga ning heidab talveunne. Kevadel, ma\u0308rtsis-aprillis, su\u0308nnib ma\u0308gral 2...4 poega. Na\u0308gijaiks saavad nad kuuvanuselt, kahekuuselt hakkavad juba urust va\u0308lja ka\u0308ima. Esimese talve veedavad koos emaga."}, {"text_idx": "#000062", "text": "Rebane on levinud kogu Euraasias ja Po\u0303hja-Ameerikas. Eestis on rebane arvukas liik, kes on levinud nii mandril kui ka saartel ning isegi va\u0308ikesematel laidudel."}, {"text_idx": "#000063", "text": "Ko\u0303ige sobivamaks elupaigaks on talle avamaastikud, mis vahelduvad metsatukkadega. Lisaks sellele vo\u0303ib teda leida ka soodes ja rabades, kuid mitte kunagi suurtest metsamassiividest. Rebane on po\u0303hiliselt u\u0308ksikeluviisiga ja ku\u0308llaltki paikne. Jahti peab rebane peamiselt videvikus, kuid vo\u0303ib seda teha ka pa\u0308ise pa\u0308eva ajal. Ja\u0308litamise korral on ta erakordselt ettevaatlik ja na\u0308itab u\u0308les u\u0308llatavaid oskusi ajajate eest po\u0303genemisel ning ja\u0308lgede segamisel. Sellega on ta teenitult kavaluse ja osavuse su\u0308mbol rahvajuttudes."}, {"text_idx": "#000064", "text": "Meeltest on rebasel enam arenenud haistmine ja kuulmine. Jooksuajal ja erutusseisundis laseb rebane kuuldavale katkendliku haukumise, mis ko\u0303lab nagu kla\u0308hvimine."}, {"text_idx": "#000065", "text": "Rebane toitub enamasti va\u0308iksematest selgroogsetest: konnadest, roomajatest, hiirtest, ja\u0308nestest, lindudest, ning linnumunadest. Va\u0308hesel ma\u0308a\u0308ral so\u0308o\u0308b putukaid, raibet ja taimi. Kodulinde na\u0308ppab rebane u\u0308ldiselt harvem kui arvatakse."}, {"text_idx": "#000066", "text": "Jooksuaeg on rebasel veebruaris. U\u0308he rebasepaari poolt ho\u0303ivatud territoorium on nii suur, et sellelt on vo\u0303imalik hankida piisavalt toitu ja leida sobivaid paiku urgude rajamiseks. Uru kraabib rebane ise vo\u0303i ho\u0303ivab ma\u0308gra oma, kohandades seda vastavalt oma vajadustele. Urul on alati mitu sisseka\u0308iku. Pojad su\u0308nnivad enamasti aprillis ja neid on 3...10. Su\u0308ndides on pojad tumepruuni pehme karvastikuga kaetud. Kahena\u0308dalaselt hakkavad nad na\u0308gema ja kuulma. Pojad iseseisvuvad neljakuuselt ja hakkavad sigima ja\u0308rgmisel kevadel."}, {"text_idx": "#000067", "text": "Looduses on rebane ku\u0308llalt ta\u0308htis pisina\u0308riliste ja kahjurputukate arvukuse reguleerija. Ohtlik on ta mitmesuguste haiguste, nagu marutaudi ja ka\u0308rnto\u0303ve, levitajana."}, {"text_idx": "#000068", "text": "Eestis ei kuulu rebane kaitstavate liikide hulka ning talle peetakse sageli jahti."}, {"text_idx": "#000069", "text": "Ka\u0308hrik on pika karmi karvaga koerlane. Ta on ja\u0308ssaka kehaga, lu\u0308hikeste jalgadega, lu\u0308hikese koonu ja sabaga rebasesuurune loom. Pea ku\u0308lgedel moodustab tal karvastik po\u0303skhabeme. Va\u0308rvuse u\u0308ldtoon on tal ma\u0308a\u0308rdunud-hallikaspruun. Na\u0308ol on must mask nagu pesukarul."}, {"text_idx": "#000070", "text": "Ka\u0308hriku looduslik levila on Kagu-Aasias. Sealt on teda viidud paljudesse Ida-Euroopa piirkondadesse, kus ta on ha\u0308sti kohanenud ja muutunud tavaliseks loomaks. Eestisse toodi nad 1950. a. Praegul on ka\u0308hrik Eestis tavaline jahiuluk."}, {"text_idx": "#000071", "text": "Ka\u0308hrik on oma elupaiga suhtes va\u0308heno\u0303udlik, leppides vanade rebase ja ma\u0308gra urgudega vo\u0303i mo\u0303ne kaljupraoga. Ha\u0308da korral ajab asja a\u0308ra ka mahalangenud puu okste alla tehtud ase. Elab ta sega- ja lehtmetsades, taimestikurikastel jo\u0303e- vo\u0303i ja\u0308rvekallastel jne. Ka\u0308hrik on aktiivne o\u0308o\u0308sel ja videvikus. Enne talve saabumist kogub ta endale rasvavarusid. Nimelt on ka\u0308hrik ainus taliuinakut tegev koerlane. Taliuinaku veedavad tavaliselt isas- ja emasloom koos. So\u0308o\u0308vad nad ko\u0303ike, millest jo\u0303ud u\u0308le ka\u0308ib. Loomsele toidule lisaks tarbivad nad palju taimset toitu. Suurt kahju tekitavad nad kohati maaspesitsevate lindude pesi ja poegi su\u0308u\u0308es."}, {"text_idx": "#000072", "text": "Veebruaris ma\u0308rtsis on ka\u0308hrikutel jooksuaeg. Pojad su\u0308nnivad aprilli lo\u0303pul vo\u0303i mais. Tavaliselt on pesakonnas 6...8 kutsikat (rekordiliselt on olnud 22). Kutsikate eest hoolitsevad mo\u0303lemad vanemad. Pojad saavad na\u0308gijateks kahe na\u0308dala vanuselt. Imetatakse neid kuu aega. Noored ka\u0308hrikud iseseisvuvad nelja kuu vanuselt. Suguku\u0308psus saabub aasta vanuselt. Ka\u0308hrikud elavad kuni 12 aasta vanuseks."}, {"text_idx": "#000073", "text": "Ka\u0308hrik on Eestis tavaline jahiloom. Looduslikeks vaenlasteks on talle suuremad kiskjad (hunt, ilves, karu)."}, {"text_idx": "#000074", "text": "Mink on Eestis vo\u0303o\u0303rliik, kes on siia levinud naaberaladelt, kuhu teda on lahti lastud. Looduslikult on mingid levinud pea kogu Po\u0303hja-Ameerikas, kus ta puudub ainult mandri kirde- ja lo\u0303unaosas. Euroopasse on teda toodud karusloomafarmidesse ja loodusesse lahti laskmise eesma\u0308rgil. Kaasajal on ta kogu Euroopas laialt levinud ja oma leviala pidevalt laiendav liik. Ta oleks muidu igati su\u0308mpaatne, kuid tema to\u0303ttu on va\u0308ljasuremise a\u0308a\u0308rele langenud euroopa naarits. Seeto\u0303ttu on kaasajal lubatud minke jahtida aastaringselt."}, {"text_idx": "#000076", "text": "Elavad mingid vaikse vooluga ja puhta veega va\u0308iksemate jo\u0303gede ja ojade kallastel. Kaldale rajavad nad uru, mille suue avaneb reeglina vee alla. Peale u\u0308he peamise uru on tal veel mitmeid teisi ajutisi peatumispaiku. Need vo\u0303ivad asuda kasvo\u0303i mahalangenud puutu\u0308ve all. Mingid on u\u0308ksikeluviisiga ja peamiselt o\u0308ise aktiivsusega. Nad on suurepa\u0308rased ujujad ja sukeldujad."}, {"text_idx": "#000077", "text": "So\u0308o\u0308vad peamiselt mitmesuguseid veeloomi: kalu, konni, va\u0308hke, limuseid. A\u0308ra ei u\u0308tle aga ka lindudest ja pisiimetajatest. Toiduku\u0308lluse perioodil soetab endale toiduvarusid."}, {"text_idx": "#000079", "text": "Tuhkrut tunneb a\u0308ra ko\u0303ige paremini tema na\u0308o ja\u0308rgi. Talle on iseloomulik hele na\u0308gu tumeda maskiga. U\u0308leja\u0308a\u0308nud keha on tuhkrul tumepruun. Kohati paistab alt kollane aluskarv. Tuhkur on umbes kolmeku\u0308mne kuni neljaku\u0308mne sentimeetri pikkune. Ta on levinud peaaegu kogu Euroopas. Eestis esineb tuhkur sagedamini Lo\u0303una-Eestis kui Po\u0303hja- ja La\u0308a\u0308ne-Eestis. Tuhkur elutseb veekogude kalda-aladel, va\u0308ikestes metsades ja ka inimasulates. Neid vo\u0303ib kohata talumajade juures.Tuhkruid on pu\u0308u\u0308tud isegi Tallinnast, Tartust ja Pa\u0308rnust."}, {"text_idx": "#000080", "text": "Po\u0303hiliselt tegutseb tuhkur o\u0308o\u0308siti. Ta toitub ko\u0303igist organismidest, kellest jo\u0303ud u\u0308le ka\u0308ib. Tema ohvriks langevad hiired, rotid, kahepaiksed, roomajad jne. Seega on tuhkur kasulik, kuna ta ha\u0308vitab kahjureid."}, {"text_idx": "#000081", "text": "Jooksuaeg on tuhkrul ma\u0308rtsis vo\u0303i aprillis. Sel ajal ja\u0308litavad isaloomad emaseid ja isaste vahel tekivad verised vo\u0303itlused. Emaloom su\u0308nnitab neli kuni kuus poega. Pojad su\u0308nnitatakse ja kasvatatakse u\u0308les varjatud kohas, na\u0308iteks hoone po\u0303randa all, puuo\u0303o\u0303nes vo\u0303i mo\u0303ne teise looma poolt mahaja\u0308etud urus. Na\u0308gijaks muutuvad pojad u\u0308hekuuselt ja vanaloomadega hakkavad ringi liikuma kahekuuselt. Pojad peituvad nii, et neid on va\u0308ga raske tabada. Ha\u0308daohu korral piserdab tuhkur vaenlase u\u0308le haisuna\u0308a\u0308rmete eritisega. Hais on nii tugev, et koer lo\u0303hnab ka pa\u0308rast mitmekordset pesemist. Pojad ja\u0308a\u0308vad ja\u0308rgmise kevadeni ema juurde. Tuhkru vaenlased on rebane, ro\u0308o\u0308vlinnud ja koer. Inimene ku\u0308tib teda va\u0308a\u0308rtusliku karusnaha pa\u0308rast. Ta on harilik jahiloom."}, {"text_idx": "#000082", "text": "Metsnugis on meie metsade tavaline kiskja. Ta on pruuni va\u0308rvi karvastikuga, millel kurgu all ja kaelal on kollakas kuni oranzikas laik, mis ulatub ka esika\u0308ppadeni. Keha alaosa on neil heledam kui u\u0308lapool Jalad on tumedamad. Talvel on neil tallad karvased. Metsnugis on poole meetri pikkune ja kuni pooleteise kilo raskune."}, {"text_idx": "#000083", "text": "Metsnugis on levinud kogu Euroopas v.a. Skandinaavia po\u0303hjaserv ja Hispaania. Ida suunas on levinud Obi jo\u0303e taha. Eestis on laialt levinud nii mandril kui ka saartel, kokku umbes 4000 looma."}, {"text_idx": "#000084", "text": "Metsnugised on u\u0308ksikeluviisilised, o\u0308ise aktiivsusega kiskjad. Pa\u0308eva veedavad nad peamiselt kuskil puuo\u0303o\u0303nes vo\u0303i muus varjatud kohas magades. Ta on tihedalt metsadega seotud loom, keda lagedal vo\u0303ib kohata ainult saagijahil. Eelistab ta vanu risustunud okas- ja segametsi. Jahti peab ta nii puu otsas kui ka maapinnal. Edasi liigub peamiselt maapinnal, kuigi on vo\u0303imeline ka puult puule hu\u0308ppama. Toiduks on talle peamiselt pisiimetajad, kuid vo\u0303ib murda ka ja\u0308neseid, linde. Na\u0308lja korral ei u\u0308tle a\u0308ra putukatest ja marjadest. Alati so\u0308o\u0308b ta hea meelega raibet."}, {"text_idx": "#000085", "text": "Jooksuaeg on metsnugisel juunis juulis. Pojad su\u0308nnivad 8...10 kuu pa\u0308rast. Seejuures vo\u0303tab loodete areng aega ainult natukene alla kuu aja. Pojad su\u0308nnivad aprillis mais. Vastsu\u0308ndinud pojad on pimedad ja paljad. Silmad avanevad neil kuu aja vanuselt. Imetatakse poegi kaks kuud. Pesakond pu\u0308sib koos su\u0308giseni, misja\u0308rel noored iseseisvuvad. Suguku\u0308psus saabub kahe aastaselt. Elavad nad reeglina umbes ku\u0308mne, haruharva kuni 17 aasta vanuseks. Looduslikke vaenlasi metsnugisel ei ole. Juhuslikult vo\u0303ivad teda murda hunt vo\u0303i ilves."}, {"text_idx": "#000086", "text": "Metsnugis on Eestis tavaline jahiloom."}, {"text_idx": "#000087", "text": "Hallja\u0308nes on u\u0308ks kahest Eestis esinevast ja\u0308neseliigist. Ta on valgeja\u0308nesest suurem ja eelistab avamaastikku (po\u0303lde ja heinamaid ning nende servi). Hallja\u0308nese karvastik on pealtpoolt pruunikashall, ko\u0303hupoolt valge. Talvekarv on helehall. Valgeja\u0308nesest eristavad teda veel pikemad ko\u0303rvad ja pikem pealtpolt musta va\u0308rvi saba."}, {"text_idx": "#000088", "text": "Hallja\u0308nes toitub ainult taimedest: valdavalt ko\u0303rrelistest ja libliko\u0303ielistest. Talveperioodil kasutab toiduks ka puude ja po\u0303o\u0303saste oksi ning koort. Ta so\u0308o\u0308b a\u0308ra ka 90...95% u\u0308he korra soolestikku la\u0308binud toidust. See aitab omandada toidust suurema osa toitainetest."}, {"text_idx": "#000089", "text": "Hallja\u0308nesed sigivad 2...3 korda aastas. Esimene pesakond on reeglina seejuures va\u0308iksem kui ja\u0308rgnevad. Eestis on keskmiseks pesakonna suuruseks 3 poega. Tiinus kestab neil 40...44 pa\u0308eva. Pojad on su\u0308ndides karvadega kaetud ja na\u0308gijad. Poegi imetatakse kuu aega. Pa\u0308rast seda saavad pojad iseseisvateks. Sigima hakkavad hallja\u0308nesed aasta vanuselt. Eluiga on keskmiselt 6 aastat, ulatudes rekordiliselt 13 aastani."}, {"text_idx": "#000090", "text": "Hallja\u0308nesel on palju vaenlasi. Teda ohustavad enamus keskmisi ja suurkiskjaid ja suuremad ro\u0308o\u0308vlinnud. Poegadele on ohtlikud rongad ja varesed. Tugev mo\u0303ju hallja\u0308neste arvukusele on ka inimesel: nii po\u0303llumajanduses kasutatavate mu\u0308rkide kui ka po\u0303lluto\u0308o\u0308masinate to\u0303ttu \u2013 ja\u0308nesepoegi hukkub po\u0303lluto\u0308o\u0308de ajal masinatele ette ja\u0308a\u0308des."}, {"text_idx": "#000091", "text": "Hallja\u0308nes on tavaline jahiloom, kellele peetakse jahti koeraga."}, {"text_idx": "#000092", "text": "Kes ei tunneks meie metsade u\u0308hte tavalisemat asukat \u2013 ja\u0308nkut. Valgeja\u0308nes on see ja\u0308nes, kes oma suvise pruuni kasuka vahetab talveks valge vastu. Ha\u0308sti tunneme tema a\u0308ra ka alati mustade ko\u0303rvatippude ja\u0308rgi. Valgeja\u0308nes on meie teisest haavikuisandast \u2013 hallja\u0308nesest, pisut va\u0308iksem ja kergem."}, {"text_idx": "#000093", "text": "Me vo\u0303ime teda na\u0308ha jooksmas u\u0308le kogu Eesti. Elab ta metsades ja rabades. Rohkem meeldib talle okaspuude la\u0308hedus. Va\u0308jaspool Eestit elab ta terves Po\u0303hja-Euraasias. Lastesaadetest vo\u0303ib na\u0308ha, et ja\u0308nes on ha\u0308sti palju jooksev loom. Tegelikult liigub valgeja\u0308nes va\u0308ga va\u0308he. Ta elab u\u0308ksikult ilma so\u0303pradeta oma vaikset elu oma pisikeses metsatukas."}, {"text_idx": "#000094", "text": "Toiduks on talle mitmesugused rohttaimed ja peenikesed puuoksad ning ja\u0308medamate okste ja tu\u0308vede koor. Huvitav on, et ja\u0308nes so\u0308o\u0308b oma toitu kaks korda \u2013 saab rohkem toitaineid ka\u0308tte. Nimelt so\u0308o\u0308b ta oma vedelad esmased va\u0308ljaheited kohe uuesti sisse ja alles teisel mao ja soolte la\u0308bimisel tekivad ko\u0303vad pabulad. Valgeja\u0308nese pabulad on suured ja neid on hunnikus palju va\u0308hem kui hallja\u0308nesel."}, {"text_idx": "#000095", "text": "Jooksuaeg on ja\u0308nestel veebruarist juunini. Aasta jooksul vo\u0303ib neil olla kaks vo\u0303i kolm pesakonda \u2013 igau\u0308hes 1...6 poega. Kuu ajaga saavad noored ja\u0308nkujussid iseseisvateks. Pojad su\u0308nnivad noorel valgeja\u0308nesel juba ja\u0308rgmisel kevadel. Tavaliselt ei ela ja\u0308nesed looduses kauem kui 3...4 aastat, aga mo\u0303nikord vo\u0303ivad nad saada isegi 13 aasta vanuseks. Vaenlasteks on neile ro\u0308o\u0308vloomad (hunt, ilves, rebane, nugis), suured ro\u0308o\u0308vlinnud ja ka varesed. Inimene ei tohiks kahjustada nende ilusate loomade elupaiku, sest muidu vo\u0303ivad ja\u0308nkud kaduda."}, {"text_idx": "#000096", "text": "Ondatra on poolveelise eluviisiga, taimestikurikastel veekogudel elav na\u0308riline. Ta on hea ujuja ja sukelduja. Tal on va\u0308hearenenud ujulestadega tugevad taga- ja no\u0303rgad esija\u0308semed. Ujumist soodustab tal veel ku\u0308lgedelt lapik saba."}, {"text_idx": "#000097", "text": "Ondatra looduslik kodumaa on Po\u0303hja-Ameerikas, kaasajal on inimene teda viinud peaaegu ko\u0303ikjale. Eestisse on teda kahel korral toodud: 1947. ja 1952. aastal. Siin on ta ha\u0308sti kohanenud ja kujunenud kaasajal ta\u0308htsaks jahiulukiks."}, {"text_idx": "#000098", "text": "Ondatrad on rangelt oma territooriumidel elavad loomad. U\u0308hel territooriumil elab u\u0308ks ondatrapaar. Territooriumil on neil kaldasse uuristatud urg vo\u0303i taimedest valmistatud kuhilpesa ning mitu toitelava. Toitelavad kujunevad nende meelisso\u0308o\u0308gikohtadesse kuhjuvatest toiduja\u0308a\u0308tmetest. Toituvad nad peamiselt veetaimedest: pilliroost, ko\u0303rkjaist, vesikuppudest jne."}, {"text_idx": "#000099", "text": "Neil on tavaliselt kaks kuni kolm pesakonda aastas, milledes on keskmiselt kuus kuni seitse poega. Pojad on alguses pimedad, saades na\u0308gijateks alles ku\u0308mne pa\u0308eva vanuselt. Imetatakse kuu aega, mille ja\u0308rel nad iseseisvuvad. Kevadel su\u0308ndinud pojad vo\u0303ivad esimest korda sigida juba sama aasta su\u0308gisel. Sigivad ainult territooriumi omavad loomad. Tavaliselt elavad nad kahe, harva kuni viie aasta vanuseks."}, {"text_idx": "#000100", "text": "Vaenlasi on ondatratel palju: saarmad, rebased, ro\u0308o\u0308vlinnud inimene jt. Inimene ku\u0308tib ondatraid va\u0308a\u0308rtusliku karusnaha pa\u0308rast."}, {"text_idx": "#000101", "text": "Hallhani on meie ko\u0303ige kopsakam haneline, ta\u0308iskasvanud lind kaalub 3...4.5 kilo ning suuruselt koduhanele palju alla ei ja\u0308a\u0308. Nagu nimi u\u0308tleb, on tegu po\u0303hiva\u0308rvuselt halli linnuga. Pea ja kael on tal pruunikashallid, tiivad ja selg helehall ning keha alapool rinnast alates valge. Nokk on hallhanel kollakas-lihakarva, jalad roosakad."}, {"text_idx": "#000102", "text": "Hallhane elupaigaks on suured roostikud ja randniidud, su\u0308gisesel la\u0308bira\u0308ndel aga peatuvad sageli tohutute parvedena po\u0303ldudel, aasadel ja muudel sarnastel lagedatel aladel. Hallhaned toituvad eranditult taimedest."}, {"text_idx": "#000103", "text": "U\u0308ksikud hallhaned pesitsevad soodes ja rabades, enamik aga eelistab meresaari. Pesapaigaks valib hallhani tiheda roostiku servaala, kuhu kuhjab pesaks ko\u0303rge hunniku kuivanud roovarsi. Pesas on aprilli teisel poolel 2...17, tavaliselt aga 3...6 valget karedakoorelist muna. Pojad kooruvad mai esimesel poolel. Pesitsusajal on vanalinnud ha\u0308irimise suhtes va\u0308ga hellad ja seeto\u0303ttu ei tohiks neid sel perioodil mingil viisil segada. Elu on looduses karm ja mahaja\u0308etud kaitsetust pojast saab harilikult kajakate piduso\u0308o\u0308k."}, {"text_idx": "#000104", "text": "Kui pojad on vo\u0303imelised vanalindudele ja\u0308rgnema, lahkub hanepere oma pesapaigast. Pojad on pidevalt vanemate valvsa pilgu all ja sel perioodil hukkub neid vo\u0303rreldes pesitsusajaga tunduvalt va\u0308hem. Poegade sirgudes tehakse u\u0308ha pikemaid retki avamerele, mille va\u0308ikeste laidude u\u0308mbruses veedavad ka sulgimisaja. Sel ajal puudub lindudel lennuvo\u0303ime, seepa\u0308rast nad eelistavadki kaugeid avamere laide, seal kas on va\u0308he vo\u0303i pole u\u0308ldse nende looduslikke vaenlasi. Pojad lennuvo\u0303imestuvad juuli lo\u0303puks. Hallhanede saabumine ja lahkumine on seotud ja\u0308a\u0308lagunemise ja -tekkega merel."}, {"text_idx": "#000105", "text": "Hallhani on va\u0308a\u0308rtuslik jahilind, keda tema su\u0308gisesel la\u0308bira\u0308ndel ka intensiivselt ku\u0308titakse. Muul ajal, eriti aga pesitsusajal neid ku\u0308ttida ei tohi."}, {"text_idx": "#000106", "text": "Kormoran on suur ko\u0303vera nokatipuga lind. Sulestik on tal tume, aga nii peal kui ku\u0308lgedel leidub ka valgeid laike. See hane suurune lind vo\u0303ib kaaluda umbes kolm kilo. Kormoran on hea ujuja ja lendaja ning u\u0308lihea sukelduja, kuid ka\u0308imine on vaevarikas. Viimane omapa\u0308ra on talle isegi sama nime andnud, mis ja\u0308rvekaurilgi on \u2013 kakerdaja. Kuna ta on kalatoiduline, siis on ta arvestatav konkurent kaluritele. Kuid temast on ka inimestele kasu olnud. Nii on ka kormorani liha so\u0308o\u0308dud, ehkki see on tuim ja vajab pikaajalist keetmist. Veelgi huvitavam on fakt, et hiina kalurid on o\u0303petanud kormorani kalu paati tooma. Et ta seda alla ei neelaks, on kaela u\u0308mber pandud metallro\u0303ngas."}, {"text_idx": "#000107", "text": "Eestis kohtab pesitsevat kormorani merelaidudel ja seda viimastel aastatel ja\u0308rjest sagedamini. To\u0303ena\u0308olisemalt vo\u0303ib seda rahvasuus karbasena tuntud lindu na\u0308ha aga tema la\u0308bira\u0308ndel su\u0308gisel ja kevadel. Maailmas on kormorani levila va\u0308ga lai ulatudes Po\u0303hja-Euraasiast Lo\u0303una-Aafrika ja Austraaliani, osa linde on kodu leidnud ka Po\u0303hja-Ameerikas."}, {"text_idx": "#000108", "text": "Oma pesapaikadesse saabuvad nad paaridena, mis moodustuvad ilmselt kogu eluks. Meelispaikades pesitsevad nad suurte kolooniatena koos. Koos ehitavad emas- ja isaslind suure pesa. Selle ko\u0303rgus on kuni meeter. Pesa asukohaks valitakse vo\u0303imalusel puuoks, aga kui seda pole, siis tuleb leppida lamandunud roostikuga, kaljunukkidega vo\u0303i isegi tasase maapinnaga. Koos toimub ka hilisem munade haudumine. Munad on tihti paksu vanemate va\u0308ljaheidete kihiga kaetud. Tavaliselt on kormoranil viis poega, kes on algul ta\u0308iesti abitud. Koorudes paljad ja pimedad pojad hu\u0308lgavad seitsme na\u0308dala pa\u0308rast pesa ning veel veidi rohkem kui kuu mo\u0308o\u0308dudes on valmis iseseisvat elu alustama."}, {"text_idx": "#000109", "text": "Metskurvits ehk rahvasuus enamasti lihtsalt nepi nime all tuntud lind on va\u0308ikese pardi suurune enamasti niiskel maapinnal tegutsev lind. Linnu po\u0303hiva\u0308rvuseks on pruun. Kogu linnu keha on tihedalt tumedamate pruunide vo\u0308o\u0308tidega kirjatud. Nepi keha u\u0308lapool on alapoolest tumedam ja seal ei ole see vo\u0308o\u0308dilisus nii silmapaistev kui alapoolel. Linnu keha alapool on hallikaspruuni kuni helepruuni va\u0308rvusega ja sellel on peal umbes poolesentimeetrise vahega tumedad ristivo\u0308o\u0308did. See loob metskurvitsast pildi nagu madrusesa\u0308rgis veidi melanhoolsest professorist. Metskurvitsa tiivad on pealtpoolt pruunid, alt heledamad. Kurvitsa na\u0308gu on hall, seda ilustavad kaks triipu kummalgi pool pea ku\u0308lgedel. U\u0308ks joon algab nokast ja lo\u0303peb silmaga, teine kulgeb esimesega paralleelselt silmast allpool. Metskurvitsa kollakaspruun nokk on ku\u0308llaltki pikk, sama va\u0308rvi jalad aga suhteliselt lu\u0308hikesed; tagumine varvas on taandarenenud."}, {"text_idx": "#000110", "text": "Metskurvits eelistab ho\u0303redaid metsi, kus peab kindlasti olema ka veekogusid, lompe, kraave, samuti ka lagendikke vo\u0303i laiu metsasihte. Lind vajab veekogude olemasolu eelko\u0303ige toitumiseks, langevad ju tema saagiks eelko\u0303ige pehmes mullas vo\u0303i mudas elavad putukad, vastsed ja ussid. Saaki pu\u0308u\u0308ab nepp veekogude kallastel vaikselt ringi liikudes ning ettevaatamatuid selgrootuid oma pika nokaga tabades. Kui sellist saaki napib, hakkab lind oma muda nokaga la\u0308bi so\u0303eluma vo\u0303i siis songima, vastavalt muda paksusele."}, {"text_idx": "#000111", "text": "Metskurvits on meie jahimeeste u\u0308ks lemmikuid. See tuleneb eelko\u0303ige sellest, et kurvitsajaht on u\u0308ks po\u0303nevamaid ning oskust no\u0303udvamaid linnujahte u\u0308ldse. To\u0303useb ju kurvits lendu talle iseloomuliku vurinaga ning tema tabamine poleks tegelikult eriline probleem (metskurvits lendab teiste kurvitsalistega vo\u0303rreldes ku\u0308llaltki aeglaselt), kui see toimuks veidigi soodsamal pinnasel. Juba u\u0308ksi kurvitsa lenduajamine on tu\u0308kk to\u0308o\u0308d, tabamine aga... Head jahimehed lasevad ku\u0308mne lasuga 5 lindu ja see teeb kurvitsajahist to\u0303elise spordiala. Jahihooajal (20. augustist 31. oktoobrini) lastakse kuni 5000 lindu. Looduskaitse alla ta ei kuulu."}, {"text_idx": "#000112", "text": "Kaelustuvi ehk meigas on hakist suurem meie ko\u0303ige suurem tuviline. Vanalinnu kehava\u0308rvuseks on po\u0303hiliselt hall, tiivad pealt pruunid, alt helehallid vo\u0303i valkjad. Tiibade u\u0308lapoolel on keskosal heledatest ku\u0308u\u0308narkattesulgedest moodustunud valge laik. Selle ja ku\u0308lgkaelal asuva heleda kolmnurga (ning muidugi suuruse) ja\u0308rgi on teda teistest tuvilistest kerge eristada. Meika puguala ja rind on veinipunase varjundiga, kaelal lisaks eelmainitud laigule ka veel metallila\u0308ikeline piirkond. Linnu pea ja sabasulgede viimane kolmandik on tumehalli va\u0308rvusega. Nokk on kaelustuvil otsast kollane, vahanaha piirkonnast aga punane. Linnu jalad on karmiinpunased. Noorlind na\u0308eb va\u0308lja umbes nagu vanalind, aga ta on pisut va\u0308iksem ja heledad piirkonnad kaelal ning metallila\u0308ikeline piirkond ei ole va\u0308lja arenenud vo\u0303i alles hakkab o\u0303rnalt tekkima. Noorlinnu nokk ja jalad on pruunid. Kaelustuvi lend on kiire ja jo\u0303uline, lennu algul puutuvad kiirel stardil tiibade hoosuled selja kohal kokku, misto\u0303ttu start on plagisev."}, {"text_idx": "#000113", "text": "Kaelustuvi pesitseb suvel kaks korda, ent kuna kurna ha\u0308vimise korral esineb ka ja\u0308relkurni, vo\u0303ib noorlinde na\u0308ha praktiliselt kogu suve jooksul. Pesa ehitab kaelustuvi enamasti kuusele maast 15 vo\u0303i enama meetri ko\u0303rgusele. Pesa paikneb puutu\u0308ve lahedal ja seda kahel po\u0303hjusel: esiteks on tuvi pesa u\u0308sna habras, misto\u0303ttu kaugemal okstel ta lihtsalt raputataks laiali ning teiseks on tuvi selleks liialt maitsva lihaga, et u\u0308kski ro\u0308o\u0308vlind tema suhtes u\u0308ksko\u0303ikseks ja\u0308a\u0308ks. Tu\u0308ve la\u0308hedal on pesa raskem ma\u0308rgata. Tuvide toit on enamasti taimne, mis aga ei ta\u0308henda sugugi seda, et lind maas liikuva rasvase to\u0303ugu u\u0308les korjamata ja\u0308taks."}, {"text_idx": "#000114", "text": "Kaelustuvi on jahilind, keda ku\u0308titakse alates augusti algusest kuni oktoobri lo\u0303puni. Tuvijaht no\u0303uab, nagu tikutajajahtki, va\u0308ga kiiret reaktsiooni ning ta\u0308pset ka\u0308tt ja see on ka u\u0308heks po\u0303hjuseks, miks tuvijaht va\u0308ga populaarne ei ole; u\u0308he tuvi \u201comahind\u201d tuleb teinekord va\u0308gagi soolane. Samas aga on tuviliha va\u0308ga maitsev ning seda vaeva va\u0308a\u0308rt."}, {"text_idx": "#000115", "text": "Kaelustuvi ei kuulu looduskaitse alla."}, {"text_idx": "#000116", "text": "Faasan on suurepa\u0308rane jahiuluk, temale vo\u0303ib Eestis pidada nii otsi-, varitsus- kui ka hiilimisjahti, aga ka jahti jahikoeraga"}, {"text_idx": "#000117", "text": "Jahihooaeg: 20. august \u2013 november"}, {"text_idx": "#000118", "text": "Laanepu\u0308u\u0308 on hakisuurune ja\u0308ssaka keha ja suhteliselt va\u0308ikese peaga kanaline. Sulestiku u\u0308lapool on laanepu\u0308u\u0308l pruun, ko\u0303hupool valgete, mustade ja roosakate vo\u0308o\u0308tlaikudega. Kuklas moodustub mo\u0303ningatest sulgedest va\u0308ike tutt. Isaslinnul on kurgualune must ja silmade kohal on tal eredalt va\u0308rvunud triip. Keha ku\u0308ljed on nii emas- kui isaslinnul roostepruunid. Kogu keha alapool on isasel valge, samuti on seda ka jalad."}, {"text_idx": "#000119", "text": "Emaslinnu sulestik pole nii kirev, kurgualune on tal valkjas ja alapoole sulestik on roostja va\u0308rvusega. Laanepu\u0308u\u0308 nokk on must ja varbad pruunid. Laanepu\u0308u\u0308 lendab u\u0308sna madalalt ja tema lendu tunneb a\u0308ra iseloomuliku omapa\u0308rase vurina ja\u0308rgi. Laanepu\u0308u\u0308 kaalub umbes 400 grammi."}, {"text_idx": "#000120", "text": "Laanepu\u0308u\u0308 on levinud Euraasia metsa- ja metsastepivo\u0308o\u0308ndis ning ma\u0308gimetsades. Eestis on laanepu\u0308u\u0308 mandril u\u0308htlaselt levinud lind. La\u0308a\u0308ne-Eesti saartel on teada vaid u\u0308ksikud leiupaigad. Laanepu\u0308u\u0308 on meie ko\u0303ige tavalisem kanaline. Laanepu\u0308u\u0308 eelistab niiskeid aluspuisturikkaid kuuse-segametsi. Kuuski eelistab ta suhteliselt sooja mikrokliima ja heade varjevo\u0303imaluste to\u0303ttu. Marjade valmimisel laanepu\u0308u\u0308 elupaik laieneb tunduvalt ja siis vo\u0303ib teda kohata va\u0308ga erinevates metsatu\u0308u\u0308pides."}, {"text_idx": "#000121", "text": "Laanepu\u0308u\u0308de paarid moodustuvad kas kevadel vo\u0303i su\u0308gisel, paarid ja\u0308a\u0308vad kokku ka haudeperioodil. Nende pesa on tavaliselt vaid va\u0308ike lohk po\u0303o\u0303sa vo\u0303i puu all ja see on puulehtede ja rohuga vooderdatud. Laanepu\u0308u\u0308 muneb aprilli keskpaigast kuni mai keskpaigani ja mune on tema pesas 6...15. Umbes kolme na\u0308dala pa\u0308rast kooruvad munadest pojad, kes on pesahu\u0308lgajad, nagu teistelgi kanalistel. Pojad arenevad va\u0308ga kiiresti ja on juba kolme na\u0308dala vanuselt vo\u0303imelised lendama. Septembris pesakond laguneb."}, {"text_idx": "#000122", "text": "Laanepu\u0308u\u0308 toitub marjadest, seemnetest ja selgrootutest loomadest. Talvel so\u0308o\u0308b ta lehtpuude pungi. Arvukust mo\u0303jutab ko\u0303ige enam karm talv, pa\u0308rast sellise talve u\u0308leelamist kurna suurus va\u0308heneb oluliselt."}, {"text_idx": "#000124", "text": "Nurmkana ehk po\u0303ldpu\u0308u\u0308 on na\u0308lga na\u0308inud kodukana suurusega kanaline. Sulestik on peamiselt pruun, rind on hall ja saba roostepruun. Emalind sarnaneb isalinnuga, kuid tema ko\u0303hualune kastanpruun laik on tunduvalt va\u0308iksem isalinnu omast. Nokk on neil tume ja jalad hallid. Nurmkana kaalub keskmiselt 400 grammi."}, {"text_idx": "#000125", "text": "Po\u0303ldpu\u0308u\u0308 on levinud Euroopas taigavo\u0308o\u0308ndi keskosa ja Vahemere vahel, La\u0308a\u0308ne-Siberis ja Va\u0308ike-Aasias. Algselt oli ta metsa- ja metsastepiasukas, kuid nu\u0308u\u0308dseks on ta asunud elama ka lagedamatele aladele. Eestis on nurmkana levinud ko\u0303ikjal peale Hiiumaa ja Vormsi."}, {"text_idx": "#000126", "text": "Nurmkana tegutseb maapinnal. Toitu otsib ta kodukana kombel siblides. Po\u0303hilise toidu moodustavad umbrohtude seemned, mahavarisenud teravili, rohttaimede rohelised osad, samuti juured, marjad, lu\u0308lijalgsed ja teod. Pojad so\u0308o\u0308vad algul vaid loomset toitu."}, {"text_idx": "#000127", "text": "Po\u0303ldpu\u0308u\u0308 tavalisteks elupaikadeks on po\u0303llud ja niidud, samuti ka kultuurmaastiku la\u0308hedusse ja\u0308a\u0308vad metsasihid, metsalagendikud ja ka aiad. Nurmkana muneb aprilli lo\u0303pul vo\u0303i mais. Kurnas on 10...26 u\u0308heva\u0308rvilist hallikas-, pruunikas- vo\u0303i rohekaskollast muna. Pesa paikneb tihedas rohus mo\u0303ne puu vo\u0303i po\u0303o\u0303sa varjus ja see on lihtsalt u\u0308ks suurem kuhi kuiva rohtu. Pojad kooruvad mo\u0303ne na\u0308dala pa\u0308rast ja on pesahu\u0308lgajad. Su\u0308gisel kogunevad salkadesse, mis kevadel paaride moodustumisega laguneb."}, {"text_idx": "#000128", "text": "Po\u0303ldpu\u0308u\u0308de arvukus oleneb talvedest; karmide talvede ja\u0308rel kannatab kurna suurus ja talvel hukkub ka palju linde. Pehmed lumised talved mo\u0303juvad olulise arvukuse to\u0303stjana."}, {"text_idx": "#000129", "text": "Nurmkana on jahilind, kes looduskaitse alla ei kuulu."}, {"text_idx": "#000130", "text": "Kaljutuvi ehk kodutuvi on meile ko\u0303igile tuttav linnata\u0308navatel ning jo\u0303ekallastel tegutsev lind. Lind on umbes hakisuurune ja ta\u0308nu inimese lahkele kaasabile sageli ka ku\u0308llalt kopsakas, nii et sageli meenutab tema kehaehitus ku\u0308ll rohkem vutti kui tuvi."}, {"text_idx": "#000131", "text": "Kodutuvi on va\u0308rvuselt po\u0303hiliselt hallikas, tema keha u\u0308lapool on ku\u0308llalt u\u0308htlaselt hall, pa\u0308ranipuala valge. Tuvi tiivad on pealtpoolt hallid, altpoolt sageli heledad. Ku\u0308u\u0308narhoosuled on tumeda tipuga ja seeto\u0303ttu on see osa tiivast mustatriibuline. Ka tema tiibade tipmised hoosuled on tumedad. Linnu saba on hall ja otsast tume ning lennu ajal hoiab ta seda tavaliselt lehvikuna laiali. Kodutuvi keha alapool on jalgadest alates tahapoole helehall, puguala ja rind aga on sageli lihaka la\u0308ikega tumehallid. Linnu kael on eest hall, ku\u0308lgedel aga on sellel allpool punakalt, u\u0308lalpool rohekalt metalselt la\u0308ikivate sulgedega kaetud ala. Tuvi pea on tumehall ja silmas allapoole on selle ku\u0308lgedel o\u0303rn roosakas la\u0308ige. Tuvi nokk on tumehall ja ka vahanahk pole enam nii hele, kui teistel tuvidel, see on samuti hall. Linnu silmad on tumepunased. Jalad helepunased."}, {"text_idx": "#000133", "text": "Tuvid ei karda inimest ning sageli otsivad ise nendega kontakti. Samas aga ei tohiks ettevaatust unustada, on ju kodutuvid paljude haiguste edasikandjad ning aeglaselt la\u0308henevat tuvi tuleks pigem va\u0308ltida."}, {"text_idx": "#000135", "text": "Vares on ha\u0308sti a\u0308ratuntav oma kaheva\u0308rvilise sulestiku ja\u0308rgi: pea, kael, tiivad, saba, nokk ja jalad on mustad, u\u0308leja\u0308a\u0308nud sulestik aga hall. Vareseid vo\u0303ib kohata nii linnas kui maal, kus nad asustavad nii kultuur- kui loodusmaastikke. Nad vo\u0303ivad pesitseda igasugustes metsades, va\u0308lja arvatud va\u0308ga suures ja paksus laanes, mida vares va\u0308ldib. Samal ajal vo\u0303ib teda kohata peaaegu puudeta saartel ning u\u0308ksikutel puudel keset avamaastikku."}, {"text_idx": "#000136", "text": "Vares on lind, kes so\u0308o\u0308b peaaegu ko\u0303ike, alates selgrootutest nagu mardikalised, sihktiivalised ja limused ja lo\u0303petades linnupoegade ja -munadega. Sinna vahele mahuvad ka na\u0308rilised, konnad, kalad ja taimeseemned. Inimasulates elutsedes sorib vares tihti ka pru\u0308gikastides. Toiduja\u0308a\u0308tmed on talveperioodil, kui loomakesi on va\u0308he liikvel, tihti menu\u0308u\u0308s esikohal."}, {"text_idx": "#000137", "text": "Kaaslase otsimine algab ma\u0308rtsi lo\u0303pus ning pesa ehitatakse valmis aprilli alguseks. U\u0308ldjuhul ehitab vares oma pesa ko\u0303rgele puu otsa. Pesa on valmistatud va\u0308ljastpoolt ja\u0308medatest okstest, a\u0308a\u0308ristatud peenemate raagude kihiga. Seest on see paksult vooderdatud pehmema materjaliga: rohujuurte, karvade ja sulgedega. Kui ko\u0303rget puud pole ka\u0308epa\u0308rast, nagu laidudel tihti juhtub, lepib ta ka po\u0303o\u0303sa vo\u0303i lihtsalt kivihunnikuga.Sageli vo\u0303idakse pesitseda ka mo\u0308o\u0308dunud aastal kasutusel olnud pesas, mis nu\u0308u\u0308d ainult veidike parandamist no\u0303uab."}, {"text_idx": "#000138", "text": "Aprilli keskpaigaks muneb emaslind pessa 4...6 muna. Haudumine kestab 17...20 pa\u0308eva. Pojad on alguses va\u0308ikesed ja abitud ning esimestel pa\u0308evadel kannab pessa toitu ainult isaslind, kuid juba mo\u0303ne pa\u0308eva pa\u0308rast tassivad neile toitu mo\u0303lemad vanemad."}, {"text_idx": "#000139", "text": "Varesepojad o\u0303pivad ise lendama umbes viiena\u0308dalaselt. Pa\u0308rast pesast lahkumist ja\u0308a\u0308vad nad veel mo\u0303neks ajaks pesakaupa kokku. Suurem osa meie varestest lahkuvad talveks, kuid palju on ka neid, kes siia ja\u0308a\u0308vad. Esimesed ra\u0308ndavad talveks La\u0308tisse, Leedusse ja Po\u0303hja-Saksamaale ning su\u0308gisra\u0308nne toimub oktoobris. Kevadel saabuvad varesed ma\u0308rtsi teisel poolel."}, {"text_idx": "#000140", "text": "Ha\u0308vitades kahjurputukaid ja -na\u0308rilisi, toob vares inimesele kasu. Ent linnupesade ru\u0308u\u0308stamisega, munade ja linnupoegade so\u0308o\u0308misega teeb ta paiguti mo\u0303ningat kahju. Samuti on ta kasulik mo\u0303nedele kakulistele ja kullilistele, kes ise pesi ei ehita ja tema vanu pesi kasutavad. Looduskaitse alla ei kuulu."}, {"text_idx": "#000141", "text": "Ku\u0308nnivares on umbes hallvarese suurune, kuid saledam ning sirgema ja peenema nokaga. Ku\u0308nnivarese sulestik on must. Ta on ta\u0308ielik kultuurmaastiku lind, pesitsedes kolooniatena po\u0303ldudevahelistes puistutes, parkides ja kalmistutel. Tihti vo\u0303ib teda kohata ka linnades ja asulates."}, {"text_idx": "#000142", "text": "Kevadel saabub ku\u0308nnivares vara \u2013 esimeste lumevabade laikude ilmudes \u2013 seega juba aprilli algul. Pa\u0308rast saabumist ei hakka nad kohe pesitsema, vaid hulguvad veel mo\u0303nda aega ringi. Pesa ehitab ku\u0308nnivares igasuguste puude otsa, enamasti ku\u0308llaltki ko\u0303rgele ja sageli pa\u0308ris ladvatipu la\u0308hedale. Tihedasti asustatud haudeterritooriumil vo\u0303ib u\u0308he puu vo\u0303ras olla mo\u0303nikord kuni 20 pesa. Pesamaterjalina kasutavad linnud kuivi raage, sageli aga ka otse puudelt murtud tooreid oksi. Pesa vooderdatakse kuiva rohukuluga. Pesa kasutavad ku\u0308nnivaresed mitu aastat ja\u0308rjest ja seda parandatakse igal kevadel."}, {"text_idx": "#000143", "text": "Pesas olevad munad on rohelise tausta ja pruunide laikudega. Pruune laike on rohkem muna ja\u0308medamas otsas. Mune haub emaslind u\u0308ksi ja ta alustab haudumist juba peale esimese muna munemist. Ku\u0308nnivarese pojad kooruvad paljastena. Emaslind ei lahku peaaegu kuni poolteist na\u0308dalat u\u0308ldse pesalt. Sel ajal toob poegadele toitu ainult isaslind. Pojad on seega pesahoidjad ja lahkuvad pesast umbes u\u0308he kuu vanustena."}, {"text_idx": "#000144", "text": "Pa\u0308rast poegade lennuvo\u0303imestumist toidavad vanalinnud neid veel mo\u0303nda aega. Hiljem koonduvad linnud suurtesse parvedesse, lahkuvad pesitsuspiirkonnast ning uitavad ringi mo\u0308o\u0308da po\u0303lde ja niite, enamasti koos hakkidega."}, {"text_idx": "#000145", "text": "Ku\u0308nnivares toitub mitmesugustest putukatest ja nende vastsetest, hiirelaadsetest na\u0308rilistest ning tera- ja juurviljast. Sealhulgas kasutab ta toiduks ka mitmesuguseid kahjulikke loomi. Selle ko\u0303rval teeb ku\u0308nnivares ka mo\u0303ningat kahju, kiskudes u\u0308les kevadel ku\u0308lvatud tera- ja aedvilja seemneid. Ent tervikuna vo\u0303ttes u\u0308letab kasu tema poolt tehtava kahju ja seeto\u0303ttu tuleb ku\u0308nnivarest pidada kasulikuks linnuliigiks. Looduskaitse alla ta ei kuulu."}, {"text_idx": "#000146", "text": "Hallra\u0308stas on meie u\u0308ks tavalisemaid aedades elavaid ra\u0308staid. Tema sulestiku kohta kehtib ha\u0308sti rahvapa\u0308rane nimi \u201ckirjura\u0308stas\u201d, sest tal on mitmetes eri toonides piirkondi: pea ja pa\u0308ranipuala on hallid, selg pruun, pugu kollakas, kaenla alt aga valge. Seejuures muster tal praktiliselt puudub."}, {"text_idx": "#000147", "text": "Hallra\u0308stas on see ra\u0308stas, kelle iga liikumist saadab lausa kiuslikult segav ka\u0308risev ha\u0308a\u0308l. Ta on va\u0308ga seltsinguline lind, aga seda jubedam on lugu, kui keegi u\u0308ritab hallra\u0308sta pesale ligidale pa\u0308a\u0308seda. Nimelt siis vo\u0303ivad appi tulla ka ohvri naabrid. Hallra\u0308stad vo\u0303ivad nii korraldada ru\u0308nnaku ka inimesele: algul pikeerivad ja raplevad, siis aga kuhjavad ru\u0308ndaja u\u0308le va\u0308ljaheidete koormaga. Nii hoiavad paljud linnud, kes muidu agarad teiste munade so\u0308o\u0308jad on, hallra\u0308sta pesadest alati kaugele."}, {"text_idx": "#000148", "text": "Hallra\u0308stas pesitseb u\u0308ldiselt ko\u0303ikvo\u0303imalikes puistutes, aga viimasel aja ra\u0308ndab neid u\u0308ha rohkem linnadesse, kus leitakse sobivad pesapaigad parkides, kalmistutel ja ka lihtsalt teede a\u0308a\u0308res. Hallra\u0308stas on koloonialiselt pesitsev lind, sagedamini on koos 10...30 paari, vahel aga veelgi rohkem. Tihti vo\u0303ib na\u0308ha ka seda, et kaks vo\u0303i kolm paari on leidnud pesale sobiva koha u\u0308hel puul."}, {"text_idx": "#000149", "text": "Pesa ehitatakse nii okas- kui ka lehtpuudele 0...20 meetri ko\u0303rgusele, kas tu\u0308ve ja mo\u0303ne ja\u0308meda oksa vahele vo\u0303i siis ro\u0303htsale oksale tu\u0308vest hoopis eemale. Pesa on suur ja raske, selle ehitamisel kasutatakse eelmise aasta kuivanud ko\u0303rsi, lehti, oksaraage ja ka so\u0303nnikut ning mulda. Eriti raskeks teeb selle aga savist koosnev tugevdav vooderdus."}, {"text_idx": "#000150", "text": "Aprilli lo\u0303pul vo\u0303i mai alguses muneb hallra\u0308stas 4...7 muna, millede haudumine va\u0308ltab 12 pa\u0308eva. Sama pika aja veedavad ka koorunud pojad pesas. Kui pojad aga pesa maha ja\u0308tavad, siis ei saa nad veel kohe iseseisvateks vaid peavad kaua vanemate tiiva all o\u0303ppima, enne kui need teise kurnaga tegelema hakkavad."}, {"text_idx": "#000151", "text": "Su\u0308gisel toituvad hallra\u0308stad peamiselt marjadest, olles suurimad marjaso\u0308o\u0308dikud inimese aias, kuid kevadise ja suvise putukate ning umbrohuseemnete so\u0308o\u0308misega toovad nad aiale igal juhul rohkem kasu kui marjade so\u0308o\u0308misega kahju."}, {"text_idx": "#000152", "text": "Novembris ra\u0308ndavad hallra\u0308stad Lo\u0303una-Euroopasse, et kevadel ma\u0308rtsis taas tagasi po\u0308o\u0308rduda."}]