[{"text_idx": "#000002", "text": "Mo\u0303nikord ajab ikka na\u0308rvi, miks teised inimesed niikaua ma\u0308letsevad. Na\u0308mmutavad, jokutavad, jauravad, kurdavad. Miks nad ometi kord edasi ei la\u0308he?"}, {"text_idx": "#000003", "text": "Olen seda viimastel pa\u0308evadel kuulnud ja ausalt o\u0308eldes isegi tundnud. No kaua me jaurame ja nutame minevikku taga ja istume ning ootame, et see jama u\u0308kskord a\u0308ra lo\u0303ppeks, tegutseda on vaja! Ja siis ja\u0308rgneb (sh ka minu enda esituses) veidi dotseeriva olekuga jutt uuest normaalsusest, kuidas me ko\u0303ik peame kohanema, kuidas on vaja vaadata edasi ja kuidas tegelikult on kriis hoopis vo\u0303imalus ja ..."}, {"text_idx": "#000005", "text": "Me ko\u0303ik la\u0308bime uues keskkonnas, uues olukorras, tagasilo\u0308o\u0308kide puhul omamoodi leinatsu\u0308klit. Pole vast vaja sinna pikemalt sisse minna, suur osa meist on sellest psu\u0308hholoog Kybler-Rossi poolt ligi 50 aastat tagasi sedastatud teooriaga tuttavad. Tardumine, eitus, viha, kauplemine, depressioon, omaks vo\u0303tmine. Ko\u0303ige lihtsamalt o\u0308eldes \u2013 erinevad etapid, kus me proovime moel vo\u0303i teisel minevikust vo\u0303i olemasolevast kinni hoida. Mis on inimlik ja sageli ka vajalik. Ku\u0308simus on, kaua see kestab? Ehk millal me oleme valmis edasi minema?"}, {"text_idx": "#000008", "text": "Valmisolekuni edasi minna jo\u0303utakse va\u0308ikeste sammudega. U\u0308ks pa\u0308ev korraga. Kui meie u\u0308mber on asjad praegu mitte-niiva\u0308ga-ha\u0308sti (pehmelt o\u0308eldes), siis u\u0308ldisele ku\u0308simusele \u201cKuidas la\u0308heb?\u201d saad automaatse \u201cpo\u0303lveno\u0303ksu\u201d reaktsioonina vastuse... Proovi. Seevastu \u201cKuidas sul TA\u0308NA la\u0308heb?\u201d suunab mo\u0303tte konkreetsele pa\u0308evale, olevikule, hetkele. Ta\u0308na on vo\u0303ib olla juba parem kui eile. Ja isegi kui on kehvem, siis homme vo\u0303ib olla ja\u0308lle parem."}, {"text_idx": "#000009", "text": "Ja\u0308llegi on fookus pigem hetkel, ent mis veel ta\u0308htis \u2013 suunatud tegevusele. Mitte mo\u0303tlemisele. Mitte arvamisele. Mitte olukorrale hinnangu andmisele. Vaid tegevusele. Ja tegevuse planeerimine on mo\u0303istuse, mitte emotsioonide ehk ahviaju to\u0308o\u0308. Mo\u0303istus on see, kes pidevalt otsib vo\u0303imalusi edasi minekuks. Kui suudame oma ta\u0308helepanu seal hoida, siis u\u0308kskord ka edasi la\u0308heme."}, {"text_idx": "#000011", "text": "Ja veel. See on okei, kui inimene praegu ei tule kaasa ja tal on ebamugav, paha olla. Nii vo\u0303ib ka inimesele o\u0308elda. Sest see ongi muutus. Ja muutus vo\u0303tab aega. Ent aeg on igau\u0308he jaoks erineva pikkusega."}, {"text_idx": "#000014", "text": "Koos kurtmine \u2013 kui kehva ikka on olukord \u2013 vo\u0303ib tunduda ma\u0308rk empaatiast ja kaastundest. Ent see pole seda. Kaasa kurtmine ei aita inimest kuidagi edasi liikuda, halvemal juhul pigem vo\u0303imendab taju, et asjad on ikka kole halvasti. Na\u0308e, kui u\u0308lemus, so\u0303ber, elukaaslane ka kurdab juba..."}]