[{"text_idx": "#000002", "text": "Vestlevad Malle Pa\u0308rn ja Katrin Pa\u0308rn"}, {"text_idx": "#000003", "text": "Operett \u201eOrpheus po\u0303rgus\u201d Estonia laval"}, {"text_idx": "#000004", "text": "\u201eBetween\u201d ehk muuskateatri-o\u0303htu nelja fragmendiga"}, {"text_idx": "#000010", "text": "\u201eNeidsaare hoo peal\u201d \u2014 realistlik dokumentaalfilm La\u0308a\u0308nemaa po\u0303lisrahva eluolust"}, {"text_idx": "#000011", "text": "Sulev Keeduse dokumentaalfilm \u201eNeidsaare hoo peal\u201d"}, {"text_idx": "#000012", "text": "Dokumentaalfilmid \u201eNeidsaare hoo peal\u201d, \u201eHipodroom\u201d ja \u201eSuur soo\u201d"}, {"text_idx": "#000014", "text": "Inna Sahakjaniga vestleb To\u0303nu Karjatse"}, {"text_idx": "#000018", "text": "Kes tahab Serafima ja Bogdani lugu edasi jutustada, peab olema nagu saarmas. Ta peab sukelduma su\u0308gava Peipsi ja\u0308rve vette ka siis, kui po\u0303hi ei paista. Ta peab na\u0308gema la\u0308bi, et tema puhub elu sisse sellele, mis Vahur Afanasjevi veeuputuseromaani \u201eSerafima ja Bog\u00addan\u201d tumedatel po\u0303hjakihtidel sa\u0308tendas. Tartu Uus Teater, kes selle tu\u0308ki ette on vo\u0303tnud, ujub su\u0308gavas vees."}, {"text_idx": "#000019", "text": "Afanasjevi romaani lavaversioon \u201eSerafima+Bogdan\u201d esietendus 31. juulil Kolkja ku\u0308las. Ettevo\u0303tmine on pretensioonikas: etendus kestab kahes vaatuses neli tundi, publikutoole on 600, pilet maksab 40 eurot ja lavastuse tehniline lahendus eeldab na\u0308itlejatelt korraga kahel laval ma\u0308ngimist, kusjuures esimese vaatuse stseenid on tagurpidises ja\u0308rjestuses. La\u0308bi ko\u0303rvaklappide kuuleb publik peale na\u0308itlejate ha\u0308a\u0308lte ka muusikalist helikujundust, mille on kirjutanud ja teostanud muusikaline grupp Eeter. Ko\u0303ige suurem vastutus jutustajana on siiski \u201eSerafima+Bogdani\u201d dramatiseerijal ja lavastajal Ivar Po\u0303llul."}, {"text_idx": "#000020", "text": "Seda, et Serafima ja Bogdani lugu ra\u0308a\u0308gib ha\u0308a\u0308bumisest, unustusse vajumisest ja kadumisest, vo\u0303ib publik mo\u0303ista juba enne etenduse algust lavakujunduse uurimisega aega parajaks tehes. Tihedast pajuvo\u0303sast, mis lava keskel kasvab, inimesed u\u0308le ega (teatavate mo\u0308o\u0308ndustega) la\u0308bi teise lavapoole istmeridu vaatama ei na\u0308e. Kes uurib hoolikalt kavalehe fotosid vo\u0303i seisab vo\u0303sa keskel, pilk u\u0308lespoole suunatud, vo\u0303ib ma\u0308rgata roostetanud kasvuhoone kumeraid ribisid, millest paks vo\u0303sa u\u0308le kasvab. Roostes on ka rekvisiidid: a\u0308mbrid, raudvoodid, jalgratas, mootorratas, raadio. Kes ainult dekoratsioone vaadates sisulisi ja\u0308reldusi teha ei julgenud, saab kinnitust lavakujunduse a\u0308a\u0308rmiselt tabavast su\u0308mboolsusest siis, kui Vahur Afanasjevi poolt \u201eeesti kirjanduse negatiivseks eestlaseks\u201d nimetatud koduva\u0308givaldne ja igati kehva iseloomuga tegelane Raimond Uusku\u0308la Priit Loogi kehastuses monoloogi peab. Ivar Po\u0303llu dramaturgia ei ja\u0308a\u0308 ebama\u0308a\u0308raseks: \u201eSee vo\u0303sa on nagu eestlane. See vo\u0303sa on nagu mina. Umbrohi, mis ei kao. Ha\u0308vita, palju tahad! Kui palju on seda vo\u0303sa raadatud ja maha vo\u0303etud ja tallatud, aga me to\u0303useme ja\u0308lle. Sa vo\u0303id meid u\u0308les ku\u0308nda ja teha siia oma sibulapeenrad, jobtvo\u0303imatj, aga kui sa selja po\u0308o\u0308rad, siis on su peenrad umbrohtu ta\u0308is ja siis on juba vo\u0303sa peal.\u201d Eestlust vene vanausuga vastandades, Raimondit abikaasa Serafima ja tema venna Bogdaniga vo\u0303rreldes on selge, kes kaduvust trotsides paljajalu soos roostetab ja kes pehme lo\u0303unatuule su\u0308leluses sitke elujo\u0303uga"}, {"text_idx": "#000021", "text": "Kes nimetab lugu Serafimast ja Bogdanist u\u0308le vindi keeratud ka\u0308ttemaksulooks ja peab seda realismiz\u030canri kuuluvaks, eksib ra\u0308ngalt. Kes aga nimetab Vahur Afanasjevi \u201eSerafimat ja Bogdani\u201d Peipsiveere eeposeks, ei liialda u\u0308heski asjas. Paralleele Serafima-Bog\u00addani, o\u0303e-venna armastuslooga vo\u0303ib tuua mitmelt poolt maailmast, kuulsaim oleks ehk Vana-Egiptuse mu\u0308u\u0308t Isisest ja Osirisest. Romaani avaldamise ja\u0308rel 2017. aastal antud intervjuus u\u0308tleb Afanasjev va\u0308lja, et laenas su\u0308z\u030cee u\u0308hest Po\u0303hjala saagast, andes sellega kinnitust, et Serafima ja Bogdani lugu laskub su\u0308gavasse mu\u0308toloogilise juurestikuga maapo\u0303ue, valides sel korral idanemiskohaks Peipsiveere sibulapeenrad."}, {"text_idx": "#000022", "text": "Bogdani saadab lavastuses idamaine tunnusmuusika. Kuulates la\u0308bi heki salaja pealt Serafima mehelepanekut, aimame la\u0308bi helide a\u0308sjakuuldud orientaalsete armastusjumalate so\u0303numit: \u201eKo\u0303igepealt pead ennast armastama. Ja ei pea kedagi armastama, keda ei armasta. Alles siis saad kedagi teist armastada.\u201d Andres Ma\u0308har valab oskuslikult klaasist ja a\u0308mbritest mo\u0308o\u0308da. Poolpimedate silmadega na\u0308eb ta lugeda ainult nina raamatus. Oma kehviklikus pehmuses on Ma\u0308har armas, tabades a\u0308ra ka Bogdani heapoisilikud omadused, mis va\u0308ljenduvad vahelduvates vastandites, seiklushimus ja po\u0303genemisihas. Kuna ta on Ilo-Ann Saareperast napilt lu\u0308hem, moodustab o\u0303e-venna duo teineteise ta\u0308iustamise, mees- ja naisenergia su\u0308mboli, mis vastab so\u0303nadele \u201eSee, mis on sinul, seda pole mulle antud. Ja see, mis on minul, on puudu sul\u201d."}, {"text_idx": "#000023", "text": "Kergemeelne u\u0308likoolineiu (Renate Keerd) fetis\u030ceerib Bogdani eraklikku isiksust. Tema karakter on korraga ku\u0308ps ja tu\u0308drukulik, mo\u0303judes kord pealetu\u0308kkivalt ja eemaleto\u0303ukavalt, nagu Bogdan seda na\u0308eb, kord hellalt ja emalikult, nagu Bogdan seda na\u0308ha tahab. Samal ajal veedavad sama lava teises otsas aega uue aja filosoofid, kellest u\u0308ks vo\u0303ib meenutada Afanasjevi romaanis esinenud Linnart Ma\u0308lli (Martin Kork). Renate Keerdi lapsik imetlus ja Martin Korgi kenitlev ko\u0303ne annavad mitmel korral vo\u0303imaluse naerupahvakuteks. Naljakad on ka enamik Ekke Heklese kehastatud karakteritest, va\u0308lja arvatud kelner, roll, mis on puhtalt lummav. Na\u0308iteks raamatust tuttav ku\u0308lahull Onissifor on naljakas ja olles no\u0303rk ja tobu, erineb ta samuti Heklese ma\u0308ngitavast, va\u0308ga sarnaseid omadusi kandvast Kalevist. Onissifori kisub surnuks Raimond; just nimelt kisub \u2014 Priit Loog ka\u0308hmib oma tugevate ka\u0308tega Heklese kostu\u0308u\u0308mist vatisoolikaid. Raimondi ja Onissifori stseen on tugev. Priit Loog laseb algusest peale aimata mo\u0303rvakavatsust ja see ei lase pingel raugeda."}, {"text_idx": "#000024", "text": "A\u0308sja varemeis olnud linna kerglust tunnetades murdub Serafima emotsionaalselt. Ta kogeb lillepeenarde vahel jalutades umbes midagi sellist, mida meie vo\u0303ime kogeda Tallinnas aadressil Pagari 1, kus no\u0303ukogude okupatsiooni ajal asus u\u0308ks KGB hirmsamatest eeluurimisvanglatest ja kus ta\u0308nasel pa\u0308eval on luksuslikud u\u0308u\u0308rikorterid, ilusalong ja vegankohvik Inspiratsioon. Ilo-Ann Saarepera oma varjamatu emotsionaalsusega on tabav, muutes Serafima probleemid maitsekalt tobedaks, no\u0303nda et talle saab vastanduda Apollinaria (Elise Metsanurk). Tema ei ela Serafimale kaasa, sest Apollinaria kannatused on teist laadi. Ka publik na\u0308ikse mo\u0303istvat eelko\u0303ige Apollinaria valu, eriti pa\u0308rast ku\u0308u\u0308ditamisstseeni. Elise Metsanurga tagasihoidlik ma\u0308ngustiil kutsub esile suuremat inimlikku kaastunnet, kui seda suudavad tekitada Andres Ma\u0308har vo\u0303i Ilo-Ann Saarepera terve lavastuse jooksul. Ja niimoodi ongi o\u0303ige. Need on stseenid, kust aimub Serafima ja Bogdani ebainimlikkust ja veidrust, mis on vo\u0303ti loo eeposlike tunnuste juurde."}, {"text_idx": "#000027", "text": "\u201eSerafima+Bogdani\u201d lavastuses ja\u0308a\u0308b Serafimast po\u0308o\u0308rane mulje. Ta on emotsionaalne, impulsiivne ja hullumeelne. Ilo-Ann Saarepera silmades po\u0303leb vihane leek, mille valguses on mo\u0303istetav nii lastetapp, verepilastus kui ka kustumatu ka\u0308ttemaksuiha. Hulluks pekstud Serafimale on teistel tegelastel lihtne vastanduda, sest vaataja kaastunne ta\u0308rkab lisaks talle ka nende vastu, kes Serafimaga elu peavad jagama (Bogdan, Kalev ja Sulev ja miks mitte ka tema abikaasa Raimond). Vo\u0303ssa kasvanud vanausuliste elu on Serafima ja Bogdani perekonnaloo na\u0308itel traagiline, kaasahaarav ja valus vaadata. Valguskujundus, sinetatud riie, valged linad ja ko\u0303rvaklappidest kostuv intiimne muusika lummavad publiku a\u0308ra ka siis, kui lavastuse sisu ja\u0308a\u0308b segaseks. Aga mida hullumeelsemana mo\u0303jub Serafima ja mida normaalsem on Bogdan, seda ha\u0308gusemaks muutub lavastuse mo\u0303te."}, {"text_idx": "#000028", "text": "Esmapilgul na\u0308ib, et Ivar Po\u0303llu on dramatiseerinud ja lavastanud \u201eSerafimat+Bogdani\u201d teadlikult kui eepost, po\u0308o\u0308rates ta\u0308helepanu Afanasjevi teose mu\u0308u\u0308tilisusele. Iseasi on, kui su\u0308gavale alla julgeb vo\u0303i na\u0308eb Po\u0303llu mo\u0308o\u0308da mu\u0308u\u0308diredelit ronida. Lavastuses ku\u0308sib Serafima Bogdanilt: \u201eKas sa ma\u0308letad, kuidas jumal tegi veeuputuse, et inimesed tagasi vo\u0303tta, kes olid tema meelest nurjunud? Keegi ei tee jumalale etteheiteid, et ta kogu maailma uputas, kui see oli vale. Ise ta tegi selle ja ise lo\u0303petas.\u201d Serafima annab mo\u0303ista, et oma poegade tapmiseks on tal ta\u0308ielik o\u0303igus, sest tema on nad siia ilma su\u0308nnitanud. Aga Vahur Afanasjev la\u0308heb kaugemale. Ta kirjutab \u201eSerafima ja Bogdani\u201d finaalis, tulekahjuma\u0308ruli kulminatsioonis Serafima hu\u0308u\u0308dma: \u201eNad ko\u0303ik olid minu pojad! Mo\u0303istate, nad ko\u0303ik! Ko\u0303ik inimesed on minu pojad ja mina tapsin nad!\u201d, pa\u0308rast mida ko\u0303ikide inimeste ema vabatahtlikult leekidesse joostes endalt elu vo\u0303tab. Hukatuslik, saatanlik, kehatu ha\u0308a\u0308l-Serafima on loodus, u\u0308rgnaiselik looja, hoidja ja ha\u0308vitaja, maaema Gaia, viljakusejumalanna Isis, kes koos oma abikaasa ja venna Osirisega oma poja Horuse ka\u0308e la\u0308bi ka\u0308tte maksab. Raimond, kes julges ka\u0308tt to\u0303sta Serafima suguvo\u0303sa vastu, ei tundnud Peipsiveere o\u0308kosu\u0308steemi \u2014 kuidas ku\u0308la koerale, no\u0303nda koer ku\u0308lale."}, {"text_idx": "#000029", "text": "Etenduse vaatajal pole Po\u0303llu dramaturgia po\u0303hjal ebamaisest ja kahetsevast loodusjo\u0303ulisest Serafimast aimugi. Tulekahjuma\u0308rulist paistab ainult Serafima ka\u0308ttemaksuirve, kahetsus tapetute pa\u0308rast ja\u0308a\u0308b tulemata. Kahju on Bogdanist, kes vaatamata kassipoegade uputamisele on siiski ja\u0308a\u0308nud tavaliseks pisut u\u0308ksikuks onuks ja kes Serafima haiglase ka\u0308ttemaksuhimu to\u0303ttu kunagi Leningradi ei jo\u0303ua. Verepilastus on teda kohutanud, Serafima poegadega on ta tahtnud leppida, Raimondile on ta soovinud loomulikku surma ja ka\u0308ttemaksust on ta tahtnud loobuda. Mida mo\u0303istuspa\u0308rasem on Bog\u00addan, seda hirmsam ja arusaamatum on Serafima. Aga pa\u0308rast peksu ja piina ja\u0308a\u0308auku uputatud Bogdani elluja\u0308a\u0308mine ei ole mo\u0303istuspa\u0308rane isegi idamaiste hingamistehnikate puhul. Ainult dz\u030cihadistlik usk ka\u0308ttemaksu ja Bog\u00addani mu\u0308toloogiline olemus vo\u0303iksid ta kindlast surmast pa\u0308a\u0308sta. Lavastuses avalduv normaalse inimese lootus Leningradi jo\u0303uda ei seleta Bogdani \u201emitu korda pean ma u\u0308hte ja sama meest tapma\u201d-momenti: liiga ko\u0303hklev ja allaandev on Bogdan, et kindlast surmast tagasi tulla. Ja ometi peaksid o\u0303de-vend oma radikaalses ka\u0308ttemaksus olema koos, nii koos, et ideest su\u0308ndinud poeg, jumal vo\u0303i va\u0308rdjas, vo\u0303iks kanda eesma\u0308rgipa\u0308rast nime Ka\u0308ttemaks."}, {"text_idx": "#000031", "text": "\u041c\u0441\u0442\u0438\u0442\u044c ta\u0308hendab vene keeles \u201eka\u0308tte maksma\u201d. Serafima paneb oma viimasele pojale nimeks Mstislav, mis lavastuses on lu\u0308hendatud Mtslaviks. Martin Kork, kes ma\u0308ngib Serafima ja Bogdani isa, astub uuesti lavale su\u0308mboolselt nende pojana, kinnitades Bog\u00addani repliiki \u201eTa on nagu meie isa\u201d. Siniseid dresse a\u0308a\u0308ristab punane riba, vereliin, mis veel ainsana hoiab alles ma\u0308lestust \u2014 mitte ainult kadunud suguvo\u0303sast, vaid ka tervest Arhipi-aegsest vanausuliste kogukonnast. Mtsla\u00advi karakter on kolmest eeposlikust tegelasest ko\u0303ige paremini o\u0303nnestunud, sest temas ei ole alles midagi inimlikku. Seda ro\u0303hutab ka Ivar Po\u0303llu dramaturgia: \u201eMilleks te mu tegite siis selliseks? Mul ei ole muud elu, mul ei ole oma mo\u0303tteid. Ma la\u0308hen lo\u0303puni.\u201d"}, {"text_idx": "#000032", "text": "Primitiivsete rahvaste mu\u0308toloogiliste uskumuste kohaselt oli la\u0308hisugulaste abielust su\u0308ndinud laps rohkem jumal kui inimene. Raimondi pojad Sulev ja Kalev on Elise Metsanurga ja Ekke Heklese kehastuses va\u0308etid, o\u0303blukesed ja esindavad materiaalset maailma. Ta\u0308iesti erineva va\u0308limusega na\u0308itlejad omandavad sarnaseid rolle ma\u0308ngides u\u0308hise olemuse ja va\u0308limuse. Su\u0308mboolsed on kostu\u0308u\u0308mide va\u0308rvid: kui Serafima suguvo\u0303sa ja teised vanausulised kannavad kohaliku sinetamismeetodiga va\u0308rvitud sinist, siis Raimond, kes kannab pruuni, meenutades oma a\u0308hvardava pu\u0308ksipandla ja laiade vuntsidega nii mo\u0303ndagi diktaatorit, on oma va\u0308rvi poegadele edasi pa\u0308randanud. Pruunidel kostu\u0308u\u0308midel on ainult u\u0308ksikud emapoolset suguvo\u0303sa esindavad sinilaigud, mis ei saa aga isale piisavaks motivatsiooniks ema perekonna eest ka\u0308tte maksta. Ka\u0308tte maksta saab ainult see poeg, kes on valmis ka\u0308tte maksma kadunud suguvo\u0303sa eest, mis ei kuulu enam materiaalsesse maailma, vaid eksisteerib ainult ebainimlikul ideelisel tasandil."}, {"text_idx": "#000034", "text": "Esietenduse pa\u0308eval teeb Ivar Po\u0303llu Facebooki postituse: \u201eVo\u0303ib-olla ra\u0308a\u0308gib \u201eSerafima+Bogdan\u201d sellest, et oled justkui pimedasse metsa lootusetult a\u0308ra eksinud, ma\u0308rkad tulukest ja la\u0308hed kogu elu selle poole. Kui kohale jo\u0303uad, saad aru, et see on metsatulekahju.\u201d O\u0308eldakse, et lugu Serafimast ja Bog\u00addanist on ta\u0308iesti ilma lootuseta. Raamatus vo\u0303itleb lootuse eest antikangelane Olimp, kellele lootus kehastub roostetava tankina, mis buldooseri kombel ko\u0303ikidest vanadest vigadest u\u0308le so\u0303idab, kusjuures tankimeeskonnaks pole keegi muu kui Serafima ja Bogdani kadunud perekond. Lavastuses Olimpi, tanki ega Arhipi vaimu sellisel kujul ei ole. Ku\u0308ll aga lo\u0303peb ja algab etendus monoloogiga, mis kannab so\u0303numit \u201eSee on pa\u0308ris kindlasti lo\u0303pp\u201d. Ja ongi lo\u0303pp. Ko\u0303ik ha\u0308a\u0308bub ja kaob, tuleb ta\u0308ielik vaikus ja tu\u0308hjus. Ja tu\u0308hjuse su\u0308gavatel po\u0303hjakihtidel sa\u0308tendab lootus, milleni lavastaja-saarmas peaaegu ujuda jo\u0303udis."}]