[{"text_idx": "#000002", "text": "Psu\u0308hhedeelne unena\u0308gu vo\u0303i karm to\u0303epeegel?"}, {"text_idx": "#000004", "text": "Olga Privis joonistab na\u0308itlejate abiga liikuvaid pilte"}, {"text_idx": "#000005", "text": "Kaja Kannu vestlus koreograaf Olga Privisega"}, {"text_idx": "#000006", "text": "Tants ei ole ru\u0308tm vo\u0303i lugemine: 1, 2, 3... \u2014 see on muusika"}, {"text_idx": "#000007", "text": "Heili Einasto vestlus Viesturs Jansonsiga"}, {"text_idx": "#000008", "text": "Hille Karmi vestlus Madis Kolgiga"}, {"text_idx": "#000011", "text": "Bologna filmifestival \u201eIl Cinema Ritrovato\u201d"}, {"text_idx": "#000014", "text": "\u201eKes see Ju\u0308ri Rumm on\u201d?"}, {"text_idx": "#000015", "text": "Filmipa\u0308randi digitaalsest restaureerimisest filmi \u201eJu\u0308ri Rumm\u201d (1929) na\u0308itel"}, {"text_idx": "#000020", "text": "Ta\u0308navusel nu\u0308u\u0308dismuusika festivalil \u201eMusica nova Helsinki\u201d oli kahest resideerivast heliloojast rohkem pildil Clara Iannotta. Helmut Lachenmann pidas festivalil u\u0308he loengu ja andis Sibeliuse Akadeemias meistriklasse, kus o\u0303petas tudengitele laiendatud kompositsioonitehnikaid. Tema teose \u201eConcertini\u201d kandis ansambli Klangforum Wien juhendamisel ette Sibeliuse Akadeemia uue muusika ansambel NYKY. Clara Iannotta roll oli pisut kaalukam, tema teosed olid kolme kontserdi kavas ja u\u0308htlasi pidas ta kaks loengut ning andis Sibeliuse Akadeemias meistriklasse. Kuna Lachenmannist on vo\u0303imalik lugeda ka ajakirja Teater. Muusika. Kino varasematest numbritest ja tema nimi on uue muusika huvilistele ammuilma tuttav, ei peatu ma sellel heliloojal pikemalt va\u0308ljaspool tema teose esitust. (Festivali kontsertide ja teema analu\u0308u\u0308s ilmub artikli teises jaos.) Ka\u0308esolevas tekstis vo\u0303tan vaatluse alla hoopiski eesti kuulajale valdavalt tundmatu Clara Iannotta."}, {"text_idx": "#000021", "text": "Kes on o\u0303igupoolest Clara Iannotta ja miks otsustati ta valida ta\u0308navuse \u201eMusica nova Helsinki\u201d resideerivaks heliloojaks? Tema muusika on olnud u\u0308sna tundmatu ka Soome kuulajaskonnale ning ta nimi saale just ei ta\u0308ida. Sibeliuse Akadeemia raamatukokku oli tellitud Iannotta kolme-nelja kammerteose partituurid, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia raamatukogus pole aga mitte u\u0308htegi tema partituuri."}, {"text_idx": "#000022", "text": "Iannotta puhul on tegemist Euroo\u00adpa nu\u0308u\u0308dismuusika to\u0303usva ta\u0308hega, kes on pa\u0308lvinud juba mitmeid preemiaid ja auhindu: prantsuse autorite, heli\u00adloojate ja kirjastajate liidu SACEM preemia Prix Francis et Mica Salabert (2016), maineka Ernst von Siemensi heliloomingu preemia (2018), Hindemithi preemia (2018), Teatro la Venice preemia Una Vita nella Musica Giovani (2019), Itaalia muusikakriitikute preemia Premio Abbiati (2021) jmt. Festivali kunstilise juhi so\u0303nade ja\u0308rgi oli soov tuua fookusesse kunstnik, kelle ideed on ta\u0308napa\u0308evase maigu ja lo\u0303hnaga ning kelle nimi ei ole tuttav, st kes on pigem u\u0308llatav avastus. N-o\u0308 esinduslik resideeriv helilooja, kes festivalile ta\u0308helepanu to\u0303mbab, oli seekord Helmut Lachenmann."}, {"text_idx": "#000024", "text": "Enne veel kui jo\u0303uan Clara Iannotta helikeeleni, kirjutan veidi tema eluka\u0308igust ja filosoofilistest-poliitilistest taotlustest, mis on sobivaks ukseks tema loomingu mo\u0303istmise juurde."}, {"text_idx": "#000025", "text": "Clara Iannotta kirjeldab oma soolise vo\u0303rdo\u0303iguslikkuse avalduses1 oma kooliteed Itaalias katoliku koolis, kus ta o\u0303ppis kuni neljateistku\u0308mnenda eluaastani. Selles koolis pidid tu\u0308drukud kandma roosat vo\u0303i valget kittelkleiti, samal ajal kui poisid vo\u0303isid kanda igapa\u0308evaseid mugavaid teksapu\u0308kse. Hommikune vaheaeg tuli tu\u0308drukutel veeta klassis, poisid aga vo\u0303isid o\u0303ues jalgpalli ma\u0308ngida. Clara ku\u0308simuse peale, miks ta ei vo\u0303i poistega liituda ja jalgpalli ma\u0308ngida, vastanud nunn, et poisid ei suuda klassis pu\u0308sida: nad on tu\u0308drukutest energilisemad. Kuueteistku\u0308mneaastasele Clarale ostis isa mootorratta. Oma nooremal vennal lubas Clara sellega so\u0303ita vaid tingimusel, et saab talle ise so\u0303itu o\u0303petada. Vestlust pealt kuulnud onu andis Clarale ko\u0303rvakiilu: naised ei o\u0303peta meestele, kuidas midagi juhtida. Clara aga oli ja on senini suurepa\u0308rane mootorratta- ja auto\u00adjuht. Oma vo\u0303rdo\u0303iguslikkuse avalduses tunnistab ta:"}, {"text_idx": "#000026", "text": "Ma olen ikka mo\u0303elnud, et naised on kuidagi va\u0308hem va\u0308a\u0308rtuslikud kui mehed. Nii otsustasin juba noores eas olla poiss. Ma lihtsalt ei suutnud identifitseerida end sellise kujutluspildiga naisest. Ma tahtsin unistada suurelt ja olla tulevikus vo\u0303imeline saama selleks, kelleks tahan. Mulle tundus, et ainult meestel on o\u0303igus oma tulevikku valida. Niisiis lo\u0303petasin ma seeliku kandmise, lo\u0303ikasin juuksed lu\u0308hikeseks, ma\u0308ngisin u\u0308ksnes poistega, palusin vanematel kutsuda end Luke\u2019iks (olin filmi \u201eTa\u0308htede so\u0303da\u201d suur fa\u0308nn) ning va\u0308ljendasin vastumeelsust ko\u0303ige natukegi naiseliku suhtes.2"}, {"text_idx": "#000027", "text": "Iannotta so\u0303nul on pa\u0308rast liikumist #MeToo ja Darmstadti 2016. aasta suvekursusi alaesindatud naisheliloojad pa\u0308lvinud rohkem ta\u0308helepanu. Ta on osalenud paljudel soolist vo\u0303rdo\u0303iguslikkust puudutavatel paneeldiskussioonidel, ta\u0308nini kutsutakse teda u\u0308ritustele, kus naised jagavad oma isiklikke kogemusi ja seisukohti soo teemadel. Nad kirjutavad komponeerimise ko\u0303rval arvamuslugusid, annavad intervjuusid ja osalevad aruteludel, mida paljud senini ku\u0308sitavaks peavad."}, {"text_idx": "#000028", "text": "Meie kohalikust perspektiivist vaadatuna va\u0308a\u0308rib ma\u0308rkimist, et Eesti kahe uue muusika festivali juhtfiguurideks on olnud naised: Eesti muusika pa\u0308evadel Helena Tulve (koos Timo Steineriga) ja festivalil \u201eAfekt\u201d Monika Mattiesen, kes on u\u0308hiskondlikult kriitilise na\u0308rviga ning kelle va\u0308a\u0308rtushinnangud kajastuvad selgelt festivali kavades."}, {"text_idx": "#000029", "text": "Clara Iannotta leiab, et on oluline, et soolise ebavo\u0303rdsuse ku\u0308simuses po\u0308o\u0308rdutaks ka meeste poole, saamaks teada, kas nad mo\u0303tlevad kaasa ja mida saaks teha, et seda lo\u0303het va\u0308hendada."}, {"text_idx": "#000030", "text": "Clara Iannotta helikeelest ja loomingust"}, {"text_idx": "#000031", "text": "Oma loomingut ja selle meetodeid tutvustavas loengus ra\u0308a\u0308kis Clara Iannotta sissejuhatuseks loo, mis tema arvates aitab mo\u0303ista, kuidas ta on oma helikeeleni jo\u0303udnud. Naaseme katoliku kooli aega, mil Clara arhitektist isa ei lubanud koju ma\u0308nguasju osta. Kui koolieelik neid isalt ku\u0308sima hakkas, vastas too, et ehitagu endale lelud ise, alguses isa abiga muidugi. Nii ei ja\u0308a\u0308nud tu\u0308drukul muud u\u0308le, kui koolis vo\u0303i so\u0303prade juures na\u0308htud huvitavaid ma\u0308nguasju kopeerida, et kodus millegagi meelt lahutada. Vahendite piiratus ja pidev leiutamine on tinginud helilooja rikka to\u0308o\u0308riistakasti: leiutamist, ja\u0308ljendamist ja oma eriliste soovide realiseerimist on na\u0308ha tema ko\u0303ikide teoste partituurides. Iannotta so\u0303nul on tema loomingu ainsaks piiriks kujutlusvo\u0303ime \u2014 vahendid teda ei piira. Aga tellimusto\u0308o\u0308de puhul on vahendid enamasti ka\u0308rbitud."}, {"text_idx": "#000032", "text": "Clara Iannotta loomeprotsess hakkab pihta helipildist, mille ta kujundab oma peas valmis viimse vo\u0303imaliku detailini. Ta ammutab inspiratsiooni u\u0308mbritsevast keskkonnast, olgu selleks siis tunnelisse kostuv ehitusmu\u0308ra vo\u0303i po\u0303randale kukkunud veinipokaal, mille kukkumise heli ta ka vo\u0303imalusel telefoniga salvestab. Oma uuemate teoste puhul on ta leidnud loomeindu ka kirjandusest (luuletaja Dorothy Molloy) ja muust ko\u0303lava\u0308lisest ainesest: na\u0308iteks aeg kui objekt (ka\u0308egakatsutavad ajad, ingl k tangible temporalities) vo\u0303i hoopis lindude sulgimine. Kui helipilt on peas ku\u0308ps, hakkab ta seda imiteerima, ilma et ansambli vo\u0303i orkestri pillid helipildi ko\u0303la piiraksid (ko\u0303igepealt paneb ta helid kirja ja seeja\u0308rel sobitab need vastavale instrumentide koosseisule). Komponeerides pu\u0308u\u0308ab ta mo\u0303ista endas kulgevat ning jagada seda kuulajaga. Ehk on see nii iga helilooja puhul: nooditeksti teostus helis on peaaegu alati suur avalik sissevaade, nn aktiivne teraapia."}, {"text_idx": "#000033", "text": "Kuidas saab aga helipildist ajas kulgev teos? Mis kujundab vormi, ilma et teos oleks nagu u\u0308ks pikk vorstilatt? Selle vastu tundis huvi ka minuga samas reas istunud tudeng, kes uuris, millist rolli ma\u0308ngib Clara Iannotta loomingus harmoonia. Helilooja ku\u0308sis vastu, et mida mo\u0303ista harmoonia all, kas pelgalt vertikaali. Jah, vertikaalist helilooja suurt ei huvitu, va\u0308lja arvatud juhtudel, kui ansambli- vo\u0303i orkestriteoses on vaja midagi su\u0308nkroonida, nt lo\u0303petada tutti koosseis vo\u0303i alustada uut osa. Ta ei tunne huvi n-o\u0308 traditsioonilise (heliko\u0303rgusliku) vertikaali vastu: talle ei meeldi, kui erinevad asjad ko\u0303lavad samal ajal, kuid ta\u0308mbraalne vertikaal on partituurides selge ja ilmne, ko\u0303ik toimib samal eesma\u0308rgil."}, {"text_idx": "#000034", "text": "Horisontaalseid plokke partituuris ma\u0308a\u0308rab perspektiiv, millega Iannotta oma peas lasuvat helipilti vaatleb. Kui pu\u0308u\u0308da visualiseerida, missugune vo\u0303iks va\u0308lja na\u0308ha umbes poolemeetrise la\u0308bimo\u0303o\u0303duga helipilt meie ees, on pisut lo\u0303busam aru saada, mida helilooja silmas peab. Seda vaimusilmas paiknevat helipilti on vo\u0303imalik vaadata kaugelt vo\u0303i keerata pea alaspidi ning vaadata altpoolt. Seeja\u0308rel suumida sisse ning vaadata-kuulata, mis seal toimub. Vo\u0303i suumida u\u0308lalt diagonaalis sisse ning siis kaugele va\u0308lja. Seeja\u0308rel teleportida end alla. Ja siis ja\u0308lle u\u0308les. Need perspektiivimuutused ma\u0308a\u0308ravad teose vormi."}, {"text_idx": "#000035", "text": "Helipilt ise on sa\u0308ilinud helilooja eri teostes u\u0308sna sarnaselt, tekkides waldteufel\u2019itest [sks k ka Reibtrommel ehk \u201eho\u0303o\u0303rutav trumm\u201d, helitekitajaks raamile pingutatud membraan ja pulgake. \u2014 Toim], ebastabiilsetel ko\u0303rgetel u\u0308lemhelidel ma\u0308ngivatest, metall- ja puitsordiinide ning spiraalse kirjaklambriga ette valmistatud keelpillidest, siinushelidest, veinipokaalide ho\u0303o\u0303rumisest vo\u0303i ko\u0303linaist, penoplasti poogendamisest jms. Vaid u\u0308hes hilisemas, 2022. aastal kirjutatud teoses \u201ewhere the dark earth bends\u201d duole RAGE Thrombones, orkestrile ja elektroonikale on kuulda helipildi muutust. Sealne helipilt on justkui avardunud ja du\u0308naamilisemalt liikuvaks muutunud: u\u0308tleksin, et idee on vana (helilooja ma\u0308rkis isegi, et mida vanemaks ta saab, seda va\u0308hem helisid talle meeldib), kuid seal on uusi tehnikaid. Ma\u0308rksa va\u0308hem on passiivsust. Vo\u0303i on passiivsus aktiivsemaks muutunud? Ei tea. Va\u0308hem ta\u0308helepanu on po\u0308o\u0308ratud toorestele ja seesmiselt aktiivsetele helidele (a\u0300 la waldteufel, keelpillide alati sa\u0308delevatele u\u0308lemhelidele jms), mis heliloojale meeldivad, perspektiivid on ko\u0303laliselt rabedamad, kompositsiooniliselt rohkem sisustatud ja partituuris ivake rohkem ette ma\u0308a\u0308ratud."}, {"text_idx": "#000036", "text": "Enne, kui ma jo\u0303uan festivali kontsertide ja neil ko\u0303lanud teoste juurde, pu\u0308u\u0308an anda Clara Iannotta helikeelest napi isikliku na\u0308gemuse. Otsin sealt mingit viidet, kas pa\u0308ris u\u0308rgsele muusikale, mis seostub enneko\u0303ike loitsimise ja no\u0303idumisega (lad k ta\u0308hendas verb canto algselt \u201eloitsin\u201d, \u201eno\u0303iun\u201d) vo\u0303i keskaja muusikateooriale, kus muusika oli suurima u\u0308ldistusastmega teadus: teadus kogu universumi harmoonilisest u\u0308lesehitusest. Selles on midagi ka\u0308egakatsutavalt aegruumilist ta\u0308nu perspektiivilisele vaheldusele: teost ei tuleta mitte n-o\u0308 heliva\u0308line vorm, vaid u\u0308he helipildi eriplaaniline la\u0308bivalgustamine. See loob selge koha, millest kinni vo\u0303tta, mida katsuda ja milles ringi reisida. Helist saab taktiilne na\u0308htus, mis kangastab materjale, lo\u0303hna, hoovusi, maitset, tempot jpm. Otsekui paikneksid kosmoselaevas, mis viib lo\u0303buso\u0303idule kontsentreeritud musica mundana\u2019sse, makrokosmose harmooniasse."}, {"text_idx": "#000039", "text": "U\u0308he na\u0308itena, mis seostub mul enim Clara Iannotta eluka\u0308igu ja loominguliste taotlustega, tooksin festivali avakontserdil ko\u0303lanud teose \u201ea stir among the stars, a making way\u201d (2020). Helilooja kirjutab selle kohta, et tema suurim inspiratsiooniallikas on iiri luuletaja Dorothy Molloy, kelle so\u0303nad on alates 2014. aastast andnud tema helito\u0308o\u0308dele pealkirju. Molloy loominguline teekond on huvitav, tema eluajal tunti teda kui maalikunstnikku, kelle to\u0308id eksponeeriti Iirimaal ja Hispaanias. Ta su\u0308ndis 1942. aastal Ballinas Mayo maakonnas, 1950. aastatel ku\u0308lastas ta vahetuso\u0303pilasena Prantsusmaad ja Hispaaniat ning kolis 1960-ndatel Barcelonasse, kus to\u0308o\u0308tas enne Dublinisse naasmist 1979. aastal maalija, ajakirjaniku, kunstigalerii juhataja ja kuraatorina. 61-aastaselt diagnoositi tal kaugele arenenud maksava\u0308hk ja ta suri 4. jaanuaril 2004, ilma et oleks jo\u0303udnud oma luuletusi avaldada: Molloy alustas kirjutamist hilises eas. Tema luuletustes kohtab va\u0308givaldseid seksuaalsuhteid, mille keskmes on maskuliinne va\u0308givald naise keha suhtes. Feministlike liikumiste elavnemisel 1970. aastatel toodi paljudes riikides, sh Iirimaal, va\u0308gistamine ja koduva\u0308givald avalikkuse ette. Su\u0308ndinud 20. sajandi keskel, kuulub Molloy teise laine feministliku liikumise po\u0303lvkonda, nende naiste hulka, kes kahtlesid kiriku ja riigi autoriteedis seksuaalsete ku\u0308simuste puhul. Ta osales 1990. aastatel Iirimaa feministlikes liikumistes, eriti kristlikes, nagu na\u0308iteks BASIC (Brothers and Sisters in Christ).3 BASIC to\u0308o\u0308tas naiste ordineerimise ja uue katoliku kiriku loomise nimel, mis on \u201evabastatud seksismi patust ja paranenud lo\u0303hedest meeste ja naiste vahel\u201d.4"}, {"text_idx": "#000040", "text": "Clara Iannottal tekkis Molloy luulekogusid lugedes tunne, nagu oleks ta suletud ruumis, kus o\u0303hk on ta\u0308is tolmu. Kus ei saa algul liikuda ega na\u0308e midagi peale pimeduse. Ja\u0308rk-ja\u0308rgult silmad kohanevad ning hakkavad na\u0308gema o\u0303huosakesi, peeneid va\u0308rvivarjundeid. U\u0308hes tolmuteradega ma\u0308rkad, kuidas u\u0308ks tagasihoidlik valguskiir vo\u0303ib muuta vaatenurka na\u0308iliselt liikumatus maailmas."}, {"text_idx": "#000041", "text": "Lo\u0308o\u0308kpillide instrumentatsioonis on kasutusel vibraator, mis oli kinnitatud teibiga va\u0308ikese trummi ku\u0308lge. Sellist teisipidi ja leiutajalikku la\u0308henemist ma\u0308rkab Iannotta teoses veelgi. Pilliko\u0303lasid on moonutatud, pille on ette valmistatud. Muu hulgas on rakendatud heliobjekte, mille kasutus valmistab nii mo\u0303nelegi u\u0308llatuse. Na\u0308iteks poogendavad viiulid, vioolad ja ts\u030cellod peno\u00adplasti, neid kasutatakse ka koos elektrikitarri ja harfiga kirjaklambritega ette valmistatud pillidena. Puhkpillima\u0308ngijad silitavad lisaks erialapillidele ka veiniklaase ja keerutavad staatilisi, konna krooksumist imiteerivaid waldteufel\u2019eid. Clara ei laienda ja arenda mitte u\u0308ksnes pillide ma\u0308nguvo\u0303tteid, vaid ka muusikute potentsiaali, astudes nii va\u0308ljakutseterohkele pinnasele. Et to\u0308o\u0308protsessi ho\u0303lbustada, saadab Clara teoste o\u0303ppimise faasis interpreetidele videoid, kuidas soovitud tulemuseni jo\u0303uda. Usutavasti on proovides oodatud helipildi saavutamine kangesti keeruline: see no\u0303uab tublisti paksu nahka, imelist suhtlusvo\u0303imet ning rasvast empaatiat."}, {"text_idx": "#000043", "text": "Kui nu\u0308u\u0308d otsad kokku to\u0303mmata, siis on igati ta\u0308nuva\u0308a\u0308rne, et ta\u0308navuse festivali \u201eMusica nova Helsinki\u201d kunstiline juht Tuuli Lindeberg vo\u0303ttis fookusse kunstniku, kes pole u\u0308ksnes meisterlik ja originaalne helilooja, vaid teadvustab ka oma loomingu ta\u0308hendust ja vo\u0303imu. Clara Iannotta tuletab meile imeliselt meelde, kuidas kunst ja kunsti tegemine ei saa kunagi olla apoliitiline: ainuu\u0308ksi millegi va\u0308ljendamine ja sellele juurdepa\u0308a\u0308su valimine on poliitiline tegevus. Na\u0308iteks on kirjanikud olnud poliitilises vestluses osalised juba hallidest aegadest peale: alates 18. sajandi romantikust Percy Bysshe Shelleyst, kes nimetas luuletajaid \u201emaailma tunnustamata seadusandjateks\u201d, kuni ta\u0308napa\u0308eva luuleni \u2014 vo\u0303tame na\u0308iteks Claudia Rankine\u2019i, kelle 2014. aastal ilmunud kogumik \u201eKodanik\u201d (ingl k \u201eCitizen: An American Lyric\u201d) sisaldas leheku\u0308lge, kus olid u\u0308les loetletud politseinike tapetud va\u0308rvilised inimesed alates hetkest, mil ta kogumikuga to\u0308o\u0308tama hakkas. Vo\u0303iks o\u0308elda, et enneko\u0303ike (ja ko\u0303ige pealiskaudsemalt) kultiveerivad kunstid inimestes empaatiat ning (nu\u0308u\u0308d o\u0303ige klis\u030ceelikult) toovad inimesi kokku. Looming on suhtlusviis ja Iannotta soovib, et temaga saaksid vo\u0303rselt suhelda ko\u0303ik inimesed."}, {"text_idx": "#000047", "text": "\u201eOlen ku\u0308llaltki struktureeritud inimene, ma ei salli ra\u0308mpsu to\u0308o\u0308tamisel.\u201d"}, {"text_idx": "#000049", "text": "Vootelega kohtumiseks tuleb so\u0303ita aga tema praegusesse koju, Eestimaa keskpunkti Roosna-Allikule. On kummaline suvealguse pa\u0308ev, ilm selline, mille kohta o\u0308eldakse: on ja ei ole ka. Kord keeras nagu vihmale ja siis lubas pa\u0308ikest, aga lo\u0303puks ei tulnud seda ega teist. Vootele na\u0308itab oma majapidamist, mis on tema kaasa Eneli suguvo\u0303sa juba mitu po\u0303lve teeninud, loetleb loomi, kes nende o\u0303ue alt la\u0308bi ka\u0308ivad (eksootilisim neist akna taga ka\u0308inud punahirv), ja ra\u0308a\u0308gib, et nad o\u0303pivad parajasti Eneli ja va\u0308ikse Sa\u0308siga raamatu ja\u0308rgi linnuha\u0308a\u0308li eristama \u2014 et neist, kellega kodu jagatakse, rohkem teada saada."}, {"text_idx": "#000050", "text": "Maja sees valitseb mo\u0303nus pu\u0308hapa\u0308evane vaikus. Eneli on teinud ku\u0308lalisele salatit ja kooki. Peame natuke vaiksemalt ra\u0308a\u0308kima, sest Sa\u0308sil algab kohe unetund. Aga Vootele ra\u0308a\u0308gib ka tavaelus u\u0308snagi vaikselt \u2014 nii palju kui ma\u0308letan. Muidugi ma\u0308letan ka mitmeid lavastusi, mis suuresti ta\u0308nu tema loodud helimaastikele hakkavad siseko\u0303rvas elama. Olen va\u0308rskelt lugenud tema kaht luulekogu, teine neist \u201ePurgatoorium\u201d, Bernard Kangro luulepreemiaga pa\u0308rjatud. See on va\u0308ga isiklik kogu, mo\u0303tteline kaheko\u0303ne tema mo\u0303ne aasta eest u\u0308sna ootamatult lahkunud isa Arthuriga. Sama motiivi kannab ka u\u0308ks Vootele plaatidest, \u201eRequiescat in Pace\u201d. Nu\u0308u\u0308d saan teada, et Vootele loominguliste otsingute algus ongi suuresti isaga seotud."}, {"text_idx": "#000051", "text": "Ta ise ei olnud luulest va\u0308ga huvitatud, aga ta kuidagi ma\u0308rkas minu luulehuvi ja hakkas mulle tassima luulekogusid, mis olid raamatukogus maha kantud. Na\u0308iteks Jaan Kaplinski ja Kalju Lepiku kogud olid peaaegu ko\u0303ik olemas. Kui me veel Kohtla-Ja\u0308rvel elasime, siis to\u0308o\u0308tas isa po\u0303levkivimuuseumi direktorina. Mina sain seal vabalt ringi joosta ja omi ma\u0308nge ma\u0308ngida, keldris olid seal Lenini ja Stalini bu\u0308stid, nemad olid alati minu vaenlased. Aga muuseumi valges saalis tehti ka kunstina\u0308itusi, ja kuna kohalikel kunstnikel polnud alati vo\u0303imalust maksta, siis nad tasusid oma to\u0308o\u0308dega, nii et maalid on mind alati u\u0308mbritsenud. Kui ma praegu loon muusikat vo\u0303i kirjutan midagi, siis just visuaalne kujund on mulle alati va\u0308ga ta\u0308htis. Ja see, et ma saaksin selle so\u0303nastada."}, {"text_idx": "#000052", "text": "Ootamatu teadasaamine isa peatsest minekust tuli siis, kui parajasti olid alanud proovid Kafka \u201eProtsessiga\u201d (Noorsooteater, 2019, lavastaja Taavi To\u0303nisson), ja see teadmine tuli paratamatusena ka lavastuse ko\u0303lapilti kaasa."}, {"text_idx": "#000053", "text": "Kui me vo\u0303tame kujundi tasandilt, siis see ha\u0308rra K oli justkui minu isa, kes u\u0308les a\u0308rkab, ja need vo\u0303imumehed seal on tema haigus. Ega me va\u0308ga palju ei arutanud temaga elu ja kunsti u\u0308le, aga kuna ta oli ajaloolane ja tegeles ma\u0308luma\u0308nguga, siis tema kultuuriline pagas oli va\u0308ga tugev. Minu jaoks oli minu isa suur mees. Ma na\u0308gin kogu aeg, kuidas tema poole po\u0308o\u0308rduti, temaga arvestati. Sa\u0308si su\u0308nd muidugi on aidanud seda leina nu\u0308u\u0308dseks lahustada. Selles mo\u0303ttes olen ma saatusele ta\u0308nulik, et ta andis mulle vo\u0303imaluse kogeda tohutut afekti, mis viib teatavasse liminaalsesse seisundisse, ja siis tuleb sinna otsa lapse su\u0308nd, mis viib omakorda liminaalsesse seisundisse. Need viimased viis aastat on olnud selline suurte emotsioonide kogumine, mis on, ma arvan, minu filtrisu\u0308steemile va\u0308ga ha\u0308sti mo\u0303junud. Ma tean nu\u0308u\u0308d, millal see hakkab ummistuma ja millal on vaja mingi teistsugune so\u0303el sinna muretseda."}, {"text_idx": "#000054", "text": "Kui isa Arthuri juured ette vo\u0303tta, tuleb neid kohanimesid veelgi juurde, neist u\u0308ks viib Saaremaale, kuigi ku\u0308u\u0308ditatute lapsena su\u0308ndis isa hoopis Siberis, sealt jo\u0303udis pere Mo\u0303isaku\u0308lla ja viimaks liikus Kohtla-Ja\u0308rvele, kus Vootele 23. ma\u0308rtsil 1988. aastal su\u0308ndis. Kui ta oli minemas 5. klassi, otsustas pere liikuda rohkem eestikeelsesse keskkonda, Vo\u0303rru, et olla la\u0308hemal emapoolsetele juurtele. Vo\u0303ruga harjumine ja suhe Vo\u0303ruga oli ja on ta\u0308naseni u\u0308ksjagu keeruline. Kui Kohtla-Ja\u0308rvel elasid venelased ja eestlased, siis Vo\u0303rus selgus, et ka etnilised eestlased vo\u0303ivad u\u0308ksteisest tublisti erineda."}, {"text_idx": "#000055", "text": "Pa\u0308rast esimest na\u0308dalat tuldi minult ku\u0308sima, miks ma nii imelikult ra\u0308a\u0308gin, kas ma olen mingi soomlane vo\u0303i."}, {"text_idx": "#000056", "text": "Kohtla-Ja\u0308rve aega ja\u0308a\u0308b ka muusika\u00ado\u0303pingute algus, mis ja\u0308tkus Vo\u0303rus akordioni tudeerimisega kohalikus lastemuusikakoolis, mis aga mingit meeldivat ma\u0308lestust ei ja\u0308tnud. Luule aga juhatas siiski muusika juurde, Vo\u0303rule ja\u0308rgnesid o\u0303pingud ru\u0308tmimuusika laulu erialal Tartus Heino Elleri muusikakoolis, sel ajal osales ta aasta jooksul ka Alo Po\u0303ldma\u0308e komponeerimistundides. Tartule ja\u0308rgnes TU\u0308 Viljandi kultuuriakadeemia dz\u030ca\u0308ssmuusika laulu eriala. Viljandis murdis luule ja muusika ko\u0303rvale ka teater, suhtlusringkonnas asendusid muusikud teatritudengitega. Siin on oluline persoon tollane lavastajatudeng Ringo Ramul, kelle ko\u0303igile koolilavastustele Vootele muusika lo\u0303i. Side \u201esuure teatriga\u201d tekkis u\u0308sna juhuslikult. 2015. aastal pakkus Erni Kask talle teha kaasa Rakvere teatri muusikalises tu\u0308kis \u201eRomaan\u201d, sellele tuli otsa Ringo pakkumine luua Rakveres muusika tema lavastusele \u201eKellava\u0308rgiga apelsin\u201d."}, {"text_idx": "#000057", "text": "Noh, ja sealtpeale ma ei olegi enam teatrist va\u0308lja saanud. Ma ise ennast kellelegi pakkuma ei ole la\u0308inud, enamik lavastajaid on mingi aja pa\u0308rast uuesti kutsunud. Taago Tubinaga na\u0308iteks oli nii, et ma varem ei tundnud teda, aga ka\u0308isin vaatamas tema lavastust \u201eEtturid\u201d Ugalas, mis avaldas mulle nii suurt muljet, et kirjutasin talle kirja, sellise va\u0308ikse miniretsensiooni. Hakkasime temaga suhtlema ja varsti ta pakkus teha muusika oma lavastusele \u201eJo\u0303gi\u201d Endlas."}, {"text_idx": "#000058", "text": "Ta\u0308naseks on Vootele loonud helimaailmu ligemale neljaku\u0308mnele lavastusele, mis ta\u0308hendab enamasti originaalmuusikat, aga ka muid ko\u0303lasid ja helisid, enamasti peaaegu et ma\u0308rkamatuid, diskreetselt ja o\u0303huliselt lavastustervikusse sulanduvaid, enamasti ikka samade lavastajatega \u2014 lisaks Ramulile veel Taavi To\u0303nisson ja Tarmo Tagamets \u2014, aga siia lisandub mo\u0303o\u0303dukas tempos uusi nimesid. Hetkeseisuga on viimane teatrimuusika loodud Rakvere teatri \u201eMetamorfoosile\u201d, taas Kafka, taas koosto\u0308o\u0308s Taavi To\u0303nissoniga."}, {"text_idx": "#000059", "text": "Taavi on a\u0308a\u0308rmiselt soe inimene, aga loomingulisest aspektist vo\u0303ttes on tal veel mitu suurepa\u0308rast oskust, ta usaldab teisi, ta suudab a\u0308a\u0308rmiselt ta\u0308pselt avada lavastuse emotsionaalset konteksti. Minu seekordne kafkalik maailm sai muusikaliselt jo\u0303ulisem, kuid mitte agressiivne. Oli huvitav to\u0308o\u0308, sest suurt ro\u0303hku oli po\u0308o\u0308ratud vaimsele tervisele, mis on minu arvates vajalik temaatika, mida teatrikeeles avada."}, {"text_idx": "#000060", "text": "Kui elulugu pidi vaikselt edasi jalutada, siis tuleb uute kohtade, inimeste ja kogemuste mo\u0303ttes teha vahepo\u0303ige veel Poola va\u0308ikelinna Golenio\u0301wi, kuhu Vootele sattus paar aastat pa\u0308rast Viljandi perioodi lo\u0303ppu."}, {"text_idx": "#000061", "text": "To\u0308o\u0308tasin seal umbes pool aastat u\u0308hes kogukonnateatris. Nende tegevus po\u0303hines Grotowski ja Barba Odini teatri metoodikal, palju tegelesime pa\u0308rimuskultuuri, eriti lauluga. Olin seal helilooja ja helitehnik, lisaks andsin kogukonnale tunde. Kuigi see projekt pa\u0308riselt oma eesma\u0308rki ei ta\u0308itnud, oli see kindlasti millekski hea. Na\u0308iteks tutvusin po\u0303gusalt ka Eugenio Barba endaga, sisustasin seal endale u\u0308he privaatse filmitoa ja vaatasin Odini teatri"}, {"text_idx": "#000063", "text": "Tunnen, et see autodidaktina o\u0303ppimine sobib mulle isegi paremini, kuigi tunnen, et mingid oskused on puudu, oleks vaja rohkem allikaid, milleni jo\u0303uda."}, {"text_idx": "#000064", "text": "Uurin u\u0308he lavastuse helimaailma tekkimise protsessi, seda, mis ja\u0308rgneb teksti esimesele la\u0308bilugemisele."}, {"text_idx": "#000065", "text": "Lavastuse helimaailm hakkab kujunema teksti ko\u0303last. Kui saan lavastajalt teksti ka\u0308tte, siis pu\u0308u\u0308an kohe samal o\u0303htul selle la\u0308bi lugeda ja saata lavastajale mingit tagasisidet muusikalise mo\u0303tte osas, vo\u0303ib-olla isegi salvestada kasvo\u0303i mingi va\u0308ikese lo\u0303igukese. Tahaksin selle esimese loomingulise laviini kohe va\u0308lja paisata, et saada lavastajalt peegeldust oma intuitsioonile. Muusika vo\u0303iks pakkuda tuge teksti alateadlikumatele kihtidele ja peegeldada mingeid hingeseisundeid \u2014 just peegeldada, mitte va\u0308rvida, sest va\u0308rvimine toimub enamasti u\u0308he paletiga, muusika peaks leidma rohkem kontraste. Muusika on u\u0308ks komponent, mis aitab lavastust liimida, mis seob kokku visuaalse poole ja tunnetusbaasi."}, {"text_idx": "#000066", "text": "Filmimuusika kohta on ikka o\u0308eldud, et kui seda eraldi ta\u0308hele ei pane, siis on ko\u0303ik korras, kas teatris kehtib sama?"}, {"text_idx": "#000067", "text": "Po\u0303himo\u0303tteliselt jah. Aga muidugi mulle meeldib ka see, kui tullakse pa\u0308rast ku\u0308sima, et va\u0308ga lahe lugu oli seal kuskil, kus seda veel saaks kuulata."}, {"text_idx": "#000068", "text": "Arutleme veidi pikemalt selle u\u0308le, et suure tu\u0308ki so\u0303nateatri ajaloost moodustab aeg, mil kasutati ainult elavat muusikat, mis oli tegevustikuga seotud, vaatuste algust markeeriti gongilo\u0308o\u0308giga. Salvestustehnika arenemine sigitas u\u0308hel hetkel ka teatavaid mo\u0303ttestampe. Et kui na\u0308itlejate jutt keeras igavikulistele teemadele, siis vo\u0303isid kindel olla, et nu\u0308u\u0308d lu\u0308kkab helimees mingi mo\u0303tliku klaveripala vo\u0303i paani\u00adflo\u0308o\u0308di peale, et teksti \u201esu\u0308gavamaks\u201d tuunida. Ta\u0308napa\u0308eva helikujundaja ka\u0308sutuses on praktiliselt piiramatu muusikaliste ko\u0303lade ja kajade maailm ja tema po\u0303hiku\u0308simus on vist pigem selles, millest loobuda. Pa\u0308ris tihti ja\u0308a\u0308b so\u0303nateatris mulje, et lavastused on muusikaliselt pigem \u201eu\u0308le kujundatud\u201d."}, {"text_idx": "#000069", "text": "Jah, sellega ma olen pa\u0308ri. See on muidugi ka suuresti lavastajates kinni, neile meeldib mingit emotsiooni paisutada, kontrastiga oleks seda lihtsam saavutada. Ma ise otsin ja\u0308rjest enam oma lavastustes vaikust. Aga muidugi oleneb konkreetsest lavastusest. Na\u0308iteks \u201eSurnud mees\u201d Ugalas oli ta\u0308iesti ebaminulik, seal oli tele-show formaat, sinna sai pandud muusikat ikka igale poole, kuhu va\u0308hegi andis. Na\u0308itlejad sageli teevad esimestes lugemisproovides minuga seda nalja, et ku\u0308sivad mu ka\u0308est, et kas mul on muusika juba ammu valmis. Ega see ei tee mind nukraks, kui ma olen mo\u0303nele tu\u0308kile kirjutanud 30 lugu, aga ka\u0308iku neist la\u0308heb ainult 15, ma vo\u0303tan seda kui protsessi osa. Mis la\u0308heb untsu, selle kustutan tavaliselt kohe a\u0308ra. Olen ku\u0308llaltki struktureeritud inimene, ma ei salli ra\u0308mpsu to\u0308o\u0308tamisel. Mo\u0303nikord on muidugi selgunud, et lavastaja tahab ikka seda mahakustutatud lo\u0303iku tagasi, aga siis pole enam midagi teha. U\u0308ks kord on tulnud ku\u0308ll ta\u0308iesti otsast peale hakata. U\u0308he Sveta Grigorjeva tantsulavastuse esikani oli ja\u0308a\u0308nud na\u0308dal, kui Sveta u\u0308tles, et tead, mul on ikka midagi ta\u0308iesti muud vaja. La\u0308ksin siis lihtsalt Caffeini, jo\u0303in kohvi ja kirjutasin uue muusika, ta\u0308iesti nullist peale."}, {"text_idx": "#000070", "text": "Kuulame vahepeal natuke vaikust ja laseme varasuvistel ka\u0308rbestel ko\u0308o\u0308gis sumiseda. Tunda on, et seda elamist kaasajastades on pu\u0308u\u0308tud teha nii, et vanad asjad saaksid ka oma loo a\u0308ra ra\u0308a\u0308kida. U\u0308ks lugu usaldatakse mullegi, ko\u0308o\u0308ginurka toetava posti oma."}, {"text_idx": "#000072", "text": "Ma olen viimasel ajal palju mo\u0303elnud pausile. Et miks me seda kardame ja samas nii tihti u\u0308tleme, et me vajame seda. Pausi all mo\u0303tlen ma eelko\u0303ige seda, et vo\u0303etakse aega ennast ko\u0303rvalt vaadata. Olen isegi mo\u0303elnud, et a\u0308kki peaks mo\u0303nikord armastuse ka pausile panema. Et vo\u0303ib-olla see annab vo\u0303imaluse armastust uuesti defineerida. Na\u0308iteks minule on Sa\u0308si su\u0308nd selgeks teinud, mis on armastus. Muidugi mul oli varem mingi aimdus, mis see on, aga ma ei osanud seda u\u0308ldse so\u0303nastada. Mul na\u0308iteks ei olnud peaaegu u\u0308ldse armastusluulet. Aga kui ma nu\u0308u\u0308d na\u0308en, kui palju Sa\u0308si kuu vo\u0303i kahega on a\u0308ra o\u0303ppinud vo\u0303i kui palju ta on muutunud..."}, {"text_idx": "#000073", "text": "Teatrimuusika loomine ja luule kirjutamine vo\u0303ivad iseenesest tunduda loomingulise eneseva\u0308ljenduse vo\u0303rdva\u0308a\u0308rsed avaldused, kuid asuvad protsessi mo\u0303ttes teineteisest valgusaastate kaugusel: u\u0308ks vajab eelko\u0303ige isetut meeskonnama\u0308ngijat ja ta\u0308htaegadest kinnipidajat, teine eeldab intiimset kaheko\u0303net valge paberiga. Eelko\u0303ige aga vajavad mo\u0303lemad muudest kohustustest vaba aega, su\u0308venemisvo\u0303imalust, isiklikku ruumi kontsentreerumiseks \u2014 nukker, kuid paratamatu to\u0303siasi on, et suur osa Vootele helimaailmadega lavastustest asetub pigem teatripildi a\u0308a\u0308realadele, mis ta\u0308hendab, et nende ma\u0308ngukordade arv pole kuigi suur, niisama napp on teadupa\u0308rast ka luulelugejate arv. Aga ehk tasakaalustab seda ko\u0303ike nende na\u0308inute ja lugenute sisemine ta\u0308nutunne, kes on saanud oma isiklikku aega ja ruumi sedakaudu avaramaks muuta. Vootele ise na\u0308eb u\u0308hest kunstiliigist teise astumist siiski u\u0308sna sidusa vooluna."}, {"text_idx": "#000074", "text": "Kui ma loon mingile lavastusele muusikat ja mul on ees mingid ma\u0308rkso\u0303nad, siis need vo\u0303ivad tekitada assotsiatsioone hoopis mingi kirjatu\u0308ki jaoks. Ma pean praegu Sa\u0308si to\u0303ttu olema ha\u0308sti struktureeritud, nii et kui olen muusika valmis saanud ja mul on veel jaksu, siis vo\u0303in ka kohe kirjutama hakata, vo\u0303in ka sealt edasi minna, kust ma eelmine kord lo\u0303petasin. Gu\u0308mnaasiumis o\u0303ppides arvasin, et olen ha\u0308sti igav inimene ja et ma ei oska olla noor. Ju ma siis ei osanud piisavalt ennast peegeldada, eluteadlikkusest ja\u0308i puudu. Kui ma alustasin luule kirjutamist kooli ajal, oli see lihtsalt loominguline protsess, nu\u0308u\u0308d ma pigem ja\u0308a\u0308dvustan, olen pa\u0308evapiltnik, kes on to\u0303e otsinguil. Luule on to\u0303eotsingu ko\u0303ige parem kaardistus. Luule kirjutamiseks pean ennast ha\u0308sti selgeks mo\u0303tlema, mul peab olema palju aega, ma pean olema teistest eemal. Minus on va\u0308ga palju pingeid, aga mul on tekkinud ajaga oskus neid vaigistada. Luule kirjutamine on minu jaoks selle kaardistamine, kui palju varjuku\u0308lgi minus on ja kuidas ma pu\u0308u\u0308an neid vaigistada."}, {"text_idx": "#000075", "text": "Jutt veereb taas paikadele. Kus on luule su\u0308nnikoht?"}, {"text_idx": "#000077", "text": "Lisaks luulekogudele on vaataja ette jo\u0303udnud ka kaks Vootele na\u0308idendit, mo\u0303lemad seotud Vo\u0303rumaa mineviku kirjameestega: Jaigi-teemaline \u201eMis sa, tont, vahid!\u201d autorilavastusena Roosiku mo\u0303isas 2019. aastal ja Adsoni-aineline \u201eSjoo linna uulitsate tuska\u201d la\u0308inud aastal lugemisteatrina. Vo\u0303rukeelset teatrit kultiveeriva MTU\u0308 Mu\u0308u\u0308dud naer mitme projekti kaudu on Vootele tihedalt seotud Vo\u0303ru teatri\u00adskeenega \u2014 ja\u0308lle u\u0308ks omana\u0308oline laik Eesti teatrikaardi serva peal."}, {"text_idx": "#000079", "text": "Vo\u0303ru kultuuriga tegelemine on ko\u0303ige muu ko\u0303rval teritanud pilku Eesti eripa\u0308rade, ka murdekeele mo\u0303juvuse ma\u0308rkamiseks."}, {"text_idx": "#000082", "text": "Vihma hakkabki lo\u0303puks tibutama, aga Vootele ei kiirusta autosse varju, vaid seisab perroonil ja lehvitab mulle."}, {"text_idx": "#000083", "text": "Kui umbes kuu aega hiljem Tapalt rongiga Narva poole so\u0303idan, on Noorsooteatri esietenduseni ja\u0308a\u0308nud paar pa\u0308eva ja vaksali u\u0308mber seerib veidi na\u0308rvilises olekus na\u0308itlejaid. Korraga ma\u0308rkan vaguni aknast, et Vootele ja Sa\u0308si seisavad sealsamas ja lehvitavad ro\u0303o\u0303msalt liikuvale rongile. Minu vastulehvitust nad muidugi ma\u0308rgata ei jo\u0303ua. Kui sellest mo\u0303ni pa\u0308ev hiljem Vootelele kirjutan, saan vastuseks:"}, {"text_idx": "#000087", "text": "Meie vestlus Ailega toimus Innsbruckis, hommikul pa\u0308rast sealset Richard Straussi \u201eElektra\u201d eel-eelviimast etendust 30. juunil 2023."}, {"text_idx": "#000089", "text": "Tead, mul on va\u0308ga hea meel, et sa kirjeldasid neid just sellisena, nagu nad ka minu mo\u0303ttemaailmas on olnud. Sa tead mind, me oleme ju koos to\u0308o\u0308tanud. [Beethoveni \u201eFidelio\u201d \u201eNargenfestivalil\u201d 2007 Viinistul, Aile laulis minu lavastuses peaosalist Leonoret aka Fideliot. \u2014 L. K.] Mu fantaasia hakkab va\u0308ga kergesti to\u0308o\u0308le, to\u0303useb lendu iga asja peale. Kui on u\u0308ks asi, mida ma enda kui artisti puhul usaldan, siis see, et vo\u0303in oma fantaasia peale loota, u\u0308ksko\u0303ik millisesse olukorda lavastaja kontseptsioon mind ka ei pane. Kuidagi on la\u0308inud elus nii, et ma olen lavastajate laulja. Naljaga pooleks o\u0308eldes ka eraeluliselt. [Aile abikaasa on ooperilavastaja Michiel Dijkema, kes on muu hulgas toonud Rahvusooperis Estonia va\u0308lja Rossini \u201eTuhkatriinu\u201d, Straussi \u201eNahkhiire\u201d ja viimati Wagneri \u201eLohengrini\u201d. \u2014 L. K.]"}, {"text_idx": "#000090", "text": "Nu\u0308u\u0308d ma u\u0308tlen midagi sellist, mida kurjad keeled vo\u0303ivad minu vastu kasutada: ma ei olegi nagu laulja, vaid pigem na\u0308itleja, kellel on muusikaanne. Mulle on teater ooperis sama ta\u0308htis kui muusika. Kindlasti ei ole ma vokalist. [See on keegi, kes ainult laulab vo\u0303i kellele see on igal juhul prioriteet. \u2014 L. K.] Loomulikult tahan anda endast parima, sest ooper on Gesamtkunstwerk, olgu Monteverdi, Verdi vo\u0303i Wagner \u2014 igal juhul on see mitme kunstiliigi su\u0308mbioos, lihtsalt Wagner andis ooperile selle nimetuse. Minu jaoks on na\u0308itlemine sama ta\u0308htis kui vokaalne esitus. Minu o\u0303nn on, et mul on piisavalt annet, et olla laulja, aga ma ei saa o\u0308elda, et mu elueesma\u0308rk oleks tekitada ilusaid pirnikujulisi toone. Ilma emotsiooni ja mo\u0303tteta on need ilusad toonid kasutud. Ma ei suuda seista ja laulda mingeid silpe ainult seeto\u0303ttu, et nad ko\u0303lavad ilusasti. Ko\u0303ige raskemad ongi minu jaoks kontserdid, enda seisvasse olekusse surumine."}, {"text_idx": "#000092", "text": "Kui ma vo\u0303tan ette noodi, siis o\u0303pin oma noote ja ko\u0303ike muud. Aga ma olen la\u0308hedalt na\u0308inud, kuidas inimene, kes on elukutselt lavastaja, vo\u0303tab ka\u0308tte noodi, loeb teksti, tutvub muusikaga ja siis u\u0308hel pa\u0308eval ta na\u0308gu selgineb, silmad la\u0308hevad pa\u0308ikest ta\u0308is ja siis voolab tema ajust va\u0308lja mingisugune maailm, pildimaailm, kus lugu hakkab hargnema. Vaat seda ei ole minuga kunagi juhtunud, et ma vo\u0303taksin noodi ka\u0308tte ja mul tekiks sellest mingi maailm, mul ei ole seda annet. See ta\u0308hendab, et vastus sinu ku\u0308simusele on: mulle ei ole mingi probleem laulda ta\u0308na o\u0303htul Frankfurdis Claus Guthi \u201eElektra\u201d lavastuses ja homme hommikul kell ku\u0308mme istuda teises linnas proovisaalis ja vaadata tu\u0308hja pilguga uut lavastajat, kes hakkab ra\u0308a\u0308kima maailmast, mis seda lugu lugedes tema silme ette kerkis. Minu jaoks on pigem probleem see, kui tuleb lavastaja, kes u\u0308tleb, et tehke midagi. Need on olukorrad, kus lavastaja pole leidnud ennast loos vo\u0303i tal puudub idee. Minu kogemust mo\u0308o\u0308da vo\u0303idavad siis need lauljad, kes tahavad laulda ilusaid noote, siis nad saavad ennast vokalistina teostada. Aga minul algab sellistel hetkedel kohutav vo\u0303itlus. Kui mulle ei ole ette antud seda maailma, kus minu karakter saab ennast leida, pean endal va\u0308ga sabast kinni hoidma. Keegi meist pole sellest patust puhas ja lauljad, vo\u0303i u\u0308ldse inimesed, kes tunnevad laval olles, et ko\u0303ik on kuidagi natuke naeruva\u0308a\u0308rne, u\u0308ritavad ise etendust pa\u0308a\u0308sta, aga see u\u0308lema\u0308ngimine on sama o\u0303udne ja no\u0303me kui alama\u0308ngimine. Minu jaoks on ko\u0303ige \u201etoredam\u201d see, kui tuleb lavastaja, vaatab lavakujundust, mille ta ise on heaks kiitnud, ja u\u0308tleb: \u201eMe ma\u0308ngime seda lugu tunnelis.\u201d \u2014 \u201eMiks tunnelis?\u201d \u2014 \u201eAga miks ka mitte?\u201d Kogu kontseptsioon! (Naeran.) Sina oskad naerda selle peale, kuna sa tuled saksa rez\u030ciiteatri koolist, kus lavastaja tipphetk on see, kui ta saab lauljatele oma kontseptsioonist ra\u0308a\u0308kida. Kui oled piisavalt saksa teatris istunud ja neid kontseptsioone kuulanud, siis tead, et rez\u030cii kontseptsioon vo\u0303ib olla nii- vo\u0303i naasugune, aga sa eeldad, et inimene on maha istunud ja na\u0308inud mitu kuud vaeva, destilleerinud oma ideid. Kuid siis tuleb keegi ja u\u0308tleb: siin on su a\u0308mber verega ja kirves, tee midagi!"}, {"text_idx": "#000093", "text": "Pa\u0308rast Erfurti tuli Frankfurdi lavastus. Claus Guthi ja tema meeskonna presentatsioon kestis poolteist tundi koos lugemismaterjalide soovitustega. Nad ra\u0308a\u0308kisid ko\u0303igest, mis neid on inspireerinud, psu\u0308hholoogilisest taustast, psu\u0308hhoanalu\u0308u\u0308sist, ilukirjandusteostest. Alguses ma ei saanud aru, miks mo\u0303ni tekst teda nii va\u0308ga ko\u0303netas, suure vastandina eelmisele projektile oli see puhas mo\u0303tteto\u0308o\u0308. Claus Guth on va\u0308ga konkreetse lavastuskeelega, tema to\u0308o\u0308d on a\u0308ratuntavad, tal on vahendid, mida ta peaaegu alati kasutab, ja visuaalne keel, milles ta ko\u0303neleb. Nii et tema maailma siseneda oli superkogemus. Vo\u0303rreldes teiste prooviperioodidega tekkis mul stress \u2014 teha Frankfurdis debu\u0308u\u0308ti \u2014, aga see on ta\u0308iesti teiseja\u0308rguline vo\u0303rreldes proovidest saadud kogemusega, mis oli mulle ta\u0308iesti uudne. Mitte sellepa\u0308rast, et see oli psu\u0308hholoogiline teater ja teistmoodi lavastatud, vaid see to\u0308o\u0308protsess oli hoopis teistsugune. Elektra on selles mo\u0303ttes eriti hea roll, et seal ei ole pause, ma ei pea vahepeal minema garderoobi passima. Kui olen laval ja teen mingit rolli, siis on ko\u0303ige mo\u0303nusam, et panen mo\u0303tte ka\u0308ima, orkestrist tuleb esimene noot... Ma olen proovide ajal teinud valikud, otsustanud, mida minu tegelane mo\u0303tleb, ja siis ma mo\u0303tlen ise neid mo\u0303tteid ja muidugi esitan muusikat. Kujundlikult o\u0308eldes, ma leian prooviperioodil ooperis oma teeraja. Vahel ma leian selle ha\u0308sti kiiresti, iseenesest, aga mulle pole probleem, kui saan vara valmis. Sest ka jalutades on inimesel ju oma lemmikrajad, mida vo\u0303ib ka\u0308ia korduvalt \u2014 mitte et seda rada ma juba tean ja rohkem sinna ei la\u0308he. Vahel o\u0308eldakse, et issand, kuidas sa selle \u201eElektra\u201d ku\u0308ll vastu pead, aga meid u\u0308mbritsev muutub ju pidevalt ja mida rohkem sa ka\u0308id, seda lu\u0308hemaks ja arusaadavamaks ko\u0303ik rajad muutuvad, sa tead juba, mida oodata. Rollidega on nii, et kui sa teed oma esimest rolli, mis piirdub lausega \u201eTeile on kiri\u201d, siis tundub ka see suure katsumusena. Hea on, kui ei pea elu esimese rollina Elektrat tegema. Guthiga proove tehes tekkis mul teise na\u0308dala lo\u0303puks paanika, sest kuigi see to\u0308o\u0308 oli va\u0308ga huvitav, oli mul tunne, et keegi on visanud mulle karbita\u0308ie pusletu\u0308kke ja need ko\u0303ik on valged. Selle pusle kokkupanek oli va\u0308ga keeruline. Kui oled artistina rajaleidja, aga seisad ja\u0308rsku pusle ees... See oli mul lausa kriisihetk, mitu pa\u0308eva po\u0303desin, enne kui kapist va\u0308lja tulin. Olin ju ikkagi Maali Uugametsast ja kuidas sa la\u0308hed siis suurele lavastajale u\u0308tlema, et minu meetod tahab midagi muud. U\u0308tlesin ko\u0303ik su\u0308dame pealt a\u0308ra ja palusin, et istuksime maha ja lihtsalt ra\u0308a\u0308giksime. Aga ko\u0303ik lahenes ja\u0308rgmisel pa\u0308eval ilma selle vestluseta. Kahe ja\u0308rgmise prooviga oli mul ja\u0308rsku selge, kuidas ko\u0303ik olema hakkab. Proovisaalis oligi keerulisem ko\u0303ike ette kujutada, sest \u2014 sa oled ju lavastust na\u0308inud \u2014 seal on need liikuvad seinad. Mu ema oli arhitekt ja ma suudan lavaplaani vaadates va\u0308ga ha\u0308sti ruumi ette kujutada, aga seal la\u0308ks mul natuke aega, et aru saada, kuidas efekt saalist paistma hakkab. Pean ju end visuaali paigutama. \u201eElektra\u201d on muidugi selline lugu, kus sa oled alati u\u0308ksinda rolli peal ega na\u0308e kunagi lavastust ko\u0303rvalt, vo\u0303ib-olla na\u0308ed hiljem mingit videot. Aga kui see to\u0308o\u0308 oligi va\u0308ga raske, oli ta po\u0303nevalt raske. Igal o\u0303htul oli kahju, et proov otsa lo\u0303ppes, ja igal hommikul tahtsid, et ta juba algaks, see oli va\u0308ga tore. Ma olen entusiastlik ja mulle meeldib prooviprotsess."}, {"text_idx": "#000094", "text": "Erfurdis oli lu\u0308hike prooviperiood, neli na\u0308dalat. [Frankfurdis oli kuus, mis on umbes kahetunnise \u201eElektra\u201d puhul igati piisav, nagu kinnitas ka Claus Guth. \u2014 L. K.] Aga siis juhtus veel o\u0303nnetusi ja muid asju ja kokkuvo\u0303ttes oli meil u\u0308heksa pa\u0308eva lavastusproove. Mul oli juba nelja pa\u0308evaga selge, et ega siit rohkem midagi tulegi, et nii ja\u0308a\u0308bki; oleksin vo\u0303inud juba esimese na\u0308dala lo\u0303pus esietenduse teha. Ko\u0303lab no\u0303medalt, aga nii oli. Siiski alustan ma iga etendust nullist, mul ei ole nii, et ah, seda olen juba teinud. Saali energiast so\u0303ltub palju ja ka meie, tegijate konstellatsioonist \u2014 meil on ju iga pa\u0308ev isesugune energia. Ja orkester on iga kord isesugune, ikka on mo\u0303ni uus ma\u0308ngija. Ja kuna ka orkestripartiid on niivo\u0303rd rasked, siis u\u0308ksko\u0303ik kui head ka poleks muusikud, \u201eElektra\u201d ma\u0308ngimine on pinevust tekitav ko\u0303igile. Kuigi see on lu\u0308hike ooper, on ta psu\u0308hholoogiliselt va\u0308sitav nii publikule kui asjaosalistele. See lo\u0303putu dissonants haamerdab su nagu lihahaamriga la\u0308bi. Saksa ooperimajades on komme teha paar na\u0308dalat enne esietendust uuslavastust tutvustav u\u0308ritus ja Elektra rolli laulja on nendes alati osaline. Sinna tulevad ko\u0303ige suuremad ooperifa\u0308nnid, kes tahavad juba ette teada, milline lavastus tuleb. Midagi peab seal alati laulma ja kui on vo\u0303imalus, siis ma ra\u0308a\u0308gin ka rolli o\u0303ppimisest. Olen lapsest saadik muusikat o\u0303ppinud, ise arvan, et olen ta\u0308itsa kobe, aga \u201eElektra\u201d o\u0303ppimine on hoopis midagi muud. Orkestripartituuris on nii palju ta\u0308iesti teadlikku dissonantsi, millest tuleb ennast la\u0308bi na\u0308rida. Dissonants hakkab muusikas to\u0308o\u0308le siis, kui sa seda teadvustad. Itaalia bel canto\u2019s pole po\u0303himo\u0303tteliselt vahet, kas ma\u0308ngitakse um-tsa-tsa, um-tsa-tsa [3/4 taktimo\u0303o\u0303dus bass ja kaks identset akordi \u2014 L. K.] vo\u0303i (laulab arpedz\u030ceerivalt kolmko\u0303lasid) jam-pa-pa, jam-pa-pa \u2014 vo\u0303id ka lihtsalt akorde ma\u0308ngida ja ko\u0303ik on samasugune. Aga kui sul viienoodilise fraasi jooksul ma\u0308ngib viis instrumenti igale noodile kas kohe dissonantsi vo\u0303i poole noodi pealt dissonantsi, siis ta\u0308hendab see, et sa pead endale kogu u\u0308mbritsevat tausta teadvustama. Ei saa lihtsalt to\u0303mmata, nagu torust tuleb, sest kui sa alles laval ja\u0308rsku kuuled mingit dissonantsi, siis esimene asi, mida su aju u\u0308tleb, on see, et sa laulsid midagi valesti. Selles mo\u0303ttes pead olema ta\u0308iesti at the top of the game. Ma ei ole u\u0308htegi teist rolli niimoodi, koos ta\u0308ispartituuriga la\u0308bi hekseldanud ja ma\u0308lunud. Eile oli vist juba kolmeku\u0308mnes etendus, aga ma kuulen iga kord siiski midagi uut. Vahel kuulen orkestrist ka lihtsalt \u201eomaloomingut\u201d (naerame mo\u0303lemad) \u2014 ka see on vo\u0303imalik, me ko\u0303ik oleme inimesed. U\u0308ldse, jube lihtne on kritiseerida: vaata, tal la\u0308ks valesti, ajas so\u0303nad sassi. Nendel hetkedel meenutan Nina Stemme [u\u0308ks ta\u0308napa\u0308eva esisopraneid, Wagneri-laulja \u2014 L. K.] u\u0308tlust \u201eJumalate huku\u201d Bru\u0308nnhilde ja u\u0308ldse u\u0308lipikkade suurrollide laulmise kohta, et kui astud suure dramaatilise muusika rajale \u2014 ja \u201eJumalate hukk\u201d kestab 6\u20137 tundi \u2014, siis midagi juhtub alati ja enda vastu tuleb olla aus ja kena. Loomulikult ei alusta keegi pa\u0308eva mo\u0303ttega, et ah, ta\u0308na \u201epanen kala\u201d, ikka tahame ju olla perfektsed. Aga sa pead suutma endale kiiresti, ka\u0308igu pealt andestada."}, {"text_idx": "#000096", "text": "Kui seitsme tunni jooksul u\u0308tled korra doch (eesti k \u201esiiski\u201d) asemel nun (eesti k \u201enu\u0308u\u0308d\u201d), siis kas on mo\u0303tet seda na\u0308dalaid po\u0303deda? Oleme ko\u0303ik kuulnud klaverikontserte. Keskmine orkestriga kontsert kestab 20\u201330 minutit. Kes teab pianisti, kes selle aja jooksul kunagi u\u0308htegi \u201ekala\u201d ei pane?"}, {"text_idx": "#000097", "text": "Me ei la\u0308he ka tsirkusesse vaatama, kui raske seal trapetsi peal olla on, vaatame just, et vau! Lauljal on muusika, mis vo\u0303ib olla va\u0308hem vo\u0303i rohkem keeruline, ja ka tekst on tavaliselt mingis muus keeles. Va\u0308ga va\u0308hestel on o\u0303nne laulda ainult emakeeles."}, {"text_idx": "#000098", "text": "Mo\u0303ned lauljad u\u0308tlevad, et nad ei oskagi laulda oma emakeeles, na\u0308iteks eesti keeles."}, {"text_idx": "#000099", "text": "See on mingi eesti eripa\u0308ra, eesti lauljad u\u0308tlevad seda. Teistest rahvustest lauljatelt pole ma seda kunagi kuulnud."}, {"text_idx": "#000100", "text": "Venelased vist ei kurda, et ei oska vene keeles laulda. (Naerame mo\u0303lemad.)"}, {"text_idx": "#000101", "text": "Ja itaallane u\u0308ldse ei kurda, ta po\u0303himo\u0303tteliselt ei kurda millegi u\u0308le, tal ongi alati ko\u0303ik ha\u0308sti."}, {"text_idx": "#000102", "text": "Siis on veel lavastus, mida ma kutsun hellitavalt aeroobikaks. Kui lavastus valmis saab ja lavale jo\u0303uab, on tal va\u0308hekene aeroobika efekt. Mina ei usu mo\u0303ttesse vets\u030cerom budet [eesti k \u201eo\u0303htul tuleb\u201d \u2014 L. K.]."}, {"text_idx": "#000103", "text": "See on kohutav mo\u0303te. See ei ole professionaalsus, see on improvisatsioon."}, {"text_idx": "#000104", "text": "See, mida sa pole harjutanud, see ka ei tule. Mina tahan, et lavastusperiood oleks so\u0303na otseses mo\u0303ttes harjutamine, et ma hiljem laval oleksin vaba mo\u0303tlemisest, kuidas ma midagi teen. Ma tahan ta\u0308pselt teada, kumma jalaga ma kuhugi astun, sest ooper ei ole so\u0303nateater, me ei ole aja peremehed. Meil on muusika, millel on teatud meetrum, ja taktikepp on dirigendi ka\u0308es. Mulle meeldib ka na\u0308iteks nali, mis on ha\u0308sti ajastatud. Perfektne ajastus on jumalik! Vo\u0303imalikult perfektne ajastus on mulle laval esmata\u0308htis. Muusikas ei ole ju keeruline ajastada: kui tahan, teen selle liigutuse ta\u0308pselt selle taktilo\u0308o\u0308gi ajal. Ja kui ma tean, et ma tahan selle just siis teha, saan ma lihvida selle niisuguseks, et publik na\u0308eb ta\u0308pselt seda, mida ma tahan, et ta na\u0308eks. Teostamise hetkel ei saa enam otsustada mingite efektide vo\u0303i afektide u\u0308le. Peab enne a\u0308ra otsustama, millist emotsiooni sa tahad mingis muusikalises lo\u0303igus esile kutsuda. \u201eElektras\u201d on mitu va\u0308ga kuulsat kohta, na\u0308iteks Orestese a\u0308ratundmise stseen. Mida peaks publik tundma, kui ma laulma hakkan? Ma ei saa seda otsustada samal o\u0303htul, kui ma seda osa laulan. Ma pean olema selle enda jaoks dekonstrueerinud ja pannud muusikasse teadlikult vajalikud va\u0308rvid \u2014 ainult siis tekitab see efekti, mida ma tahan. Ma ei saa laval nutma hakata, sest siis ei saa ma ju pa\u0308rast laulda. Na\u0308iteks Mimi surm ooperis \u201eBoheem\u201d: minu jaoks langes Mimi o\u0303ppimine aega, mil mu isa oli hiljuti surnud kopsuva\u0308hki. Na\u0308ha kallist inimest suremas ja siis aasta hiljem hakata seda partiid o\u0303ppima \u2014 mul vo\u0303ttis kuid aega, et ma ise ei hakkaks lo\u0303pustseeni ajal lo\u0308ristama. See to\u0308o\u0308 peab olema enne tehtud. Inimesed on erinevad, aga minu jaoks on see protsess la\u0308bini teadlik, ko\u0303ik on ette a\u0308ra kalkuleeritud. Kuid see, kas maagiline fluidum o\u0303htu jooksul tekib vo\u0303i ei teki, on nagu loterii. Mida rohkem sa oled ette valmistanud, seda suurem on siiski vo\u0303imalus, et \u201emuusa\u201d on laval sinuga. Aga seda, et ma kuidagi pooles vinnas laristan prooviaja a\u0308ra, et ku\u0308ll laval kuidagi saab \u2014 ei saa! Kui ma ei ole harjutanud, siis ma ei saa. Pu\u0308hast vaimust ei tule minu elus"}, {"text_idx": "#000105", "text": "No kellel siis tuleks... Vo\u0303ib-olla teistsuguse to\u0308o\u0308viisi ja teistsuguse z\u030canri puhul. Na\u0308iteks kabaree puhul tuleb minu meelest asjale kasuks, kui va\u0308ike improvisatsiooniline ootamatusemoment on juures. Kui masinava\u0308rk on liiga o\u0303litatud, pole see enam see, mille pa\u0308rast inimesed o\u0303htul kohale tulevad. Aga oope\u00adris on hea na\u0308ha ha\u0308sti ette valmistatud masinat, kus emotsioonid tekivad just ta\u0308nu po\u0303hjalikule ettevalmistusele."}, {"text_idx": "#000106", "text": "Kui ma su jutu korraks kokku vo\u0303tan, siis kas olen o\u0303igesti aru saanud, et \u201eElektra\u201d on materjal, mis ei ammendu u\u0308he produktsiooniga, ei na\u0308itlemise ega muusika mo\u0303ttes? Sa u\u0308tlesid, et kuuled veel partituurist va\u0308lja uusi asju."}, {"text_idx": "#000107", "text": "Ma arvan, et see on partituur, mis ei ammendu muusikaliselt mitte kunagi. Olen ammu aru saanud, et loojanatuur on ta\u0308iesti omamoodi liik inimest, keegi, kes a\u0308rkab o\u0308o\u0308sel u\u0308les ja peab midagi paberile panema \u2014 minul ei ole seda, ma pole looja, vaid to\u0303lkija, interpreet. Ma ei tee ennast sellega kuidagi va\u0308iksemaks, olen hea meelega see, kes ma olen, aga mul on u\u0308lim respekt inimeste vastu, kes nii-o\u0308elda haaravad ideid ko\u0303iksusest ja suudavad need meile kuuldavaks ja na\u0308htavaks teha. Kes a\u0308rkavad hommikul u\u0308les, joovad oma kohvi a\u0308ra, istuvad laua taha ja siis voolab nende ajust paberile selline partituur. Olen ko\u0303ikide dirigentide ka\u0308est ku\u0308sinud, kuidas see vo\u0303imalik on. Strauss oligi geenius, aga ta oli ka u\u0308lihea dirigent ja teadis va\u0308ga ha\u0308sti, mis on ooperiorkestrite ko\u0303ige suurem probleem: paljud instrumendid saavad o\u0303udselt pikalt \u201evahtida\u201d. Siis ta lihtsalt kirjutas parituuri va\u0308ikesi motiive ta\u0308is, na\u0308iteks la\u0308bi orkestri kummitav hu\u0308u\u0308e \u201eAgamemnon!\u201d, koerte haukumine vo\u0303i midagi muud, et ko\u0303igil oleks kogu aeg midagi teha. Mis on muidugi va\u0308ga ku\u0308sitav po\u0303hjendus, aga kui sa hakkad neid motiive terava pilguga vaatama ja ko\u0303rvaga kuulama, siis ei ole need lihtsalt motiivid, \u201eElektra\u201d on muusikaliselt sama mahlane ja kujundlik kui Hofmannsthali tekst. Kui oled Wagneri tekste laulnud, siis Hofmannsthal tundub olevat hoopis teisest"}, {"text_idx": "#000108", "text": "Hofmannsthali tekst on ju sisuliselt na\u0308idend, aga Wagneri teksti ilma muusikata eriti kuulata ei tahaks. Nii muusikalise kui tekstilise materjali tihedus \u201eElektras\u201d teeb selle rikkaks ja huvitavaks, aga samas ka va\u0308sitavaks."}, {"text_idx": "#000109", "text": "Eelnevast sain aru, et sul on tingimata vaja lavastajat ja tema antud raami, mis paneb sulle korraks klambrid u\u0308mber ja na\u0308itab ka\u0308tte suuna, milles su fantaasia lippama hakkab, nii et sul tekivad mo\u0303tted ja seosed?"}, {"text_idx": "#000110", "text": "Keegi peab ka aitama va\u0308ljendusvahendeid valida, sest ma na\u0308en ennast ikkagi kui vahendit, to\u0308o\u0308riista. Muidugi on mul ideid ja mulle va\u0308ga meeldib, nagu \u201eAvatari\u201d filmis, oma sabaga lash\u2019ida, haakuda lavastaja mo\u0303ttemaailmaga, tema mo\u0303tteid lugeda, ennast samale lainele viia, et suudaksin tema na\u0308gemust realiseerida. Muidugi vo\u0303ib lavastusprotsessis tulla ette asju, mida ma ei suuda fu\u0308u\u0308siliselt teha vo\u0303i mis ei u\u0308hildu minu fantaasiamaailmaga \u2014 siis on la\u0308bira\u0308a\u0308kimise hetk. Aga mitte diivatsemise mo\u0303ttes. Ko\u0303ike saab teha, kui sellel on minu jaoks sisemine loogika. Primadonnakeskne ooper ongi, eriti saksakeelses maailmas, enam-va\u0308hem va\u0308lja surnud, laulja ei dikteeri suurt midagi. Aga ma pole ka sellega no\u0303us, et laulja peaks olema vait ja ko\u0303ike tegema. Lo\u0303puks oled ju sina o\u0303htu o\u0303htu ja\u0308rel koos dirigendiga laval, lavastaja istub juba ammu kodus ja so\u0308o\u0308b vo\u0303ileiba."}, {"text_idx": "#000111", "text": "Niisiis pole sinu jaoks probleem kehastuda vastavalt lavastaja na\u0308gemusele erinevateks Elektrateks? Sul ei ole mingit oma Elektrat, mida sa kohvriga kaasas tassid, et vo\u0303tke vo\u0303i ja\u0308tke, minu Elektra on selline? Kas nii on ka rolli muusikalise interpretatsiooniga?"}, {"text_idx": "#000112", "text": "Sellega on samamoodi. \u201eElektra\u201d on muusikaliselt nii keerukas, et siin on eriti ta\u0308htis, et dirigendil oleks interpretatsioon ja na\u0308gemus. Me arvame, et see on enesestmo\u0303istetav, aga ei ole. Ikka ja ja\u0308lle on nii, et la\u0308hen esimesse muusikaproovi ja dirigent teeb seal esimest korda noodi lahti. Ja kuna teatrisisene hierarhia on niisugune, et dirigent on ko\u0303ige tipus, siis... Saksa rez\u030ciiteatris on ku\u0308ll lavastajate vo\u0303im suur, aga ooperi viib la\u0308bi dirigent, ko\u0303ik niidid jooksevad etendusel tema ka\u0308tte kokku. Ooperiime su\u0308nnib ainult siis, kui dirigent ja lavastaja on u\u0308hel lainel. Ma la\u0308hen o\u0303udselt endast va\u0308lja, kui see ko\u0303ige ta\u0308htsam inimene, kelle poole ko\u0303ik vaatavad nagu Meie Isa poole, kellelt iga inimene nii laval kui orkestris ootab vastuseid, ei ole ette valmistanud. Minu meelest on kriminaalne, kui dirigent hakkab alles esimestes proovides lugu o\u0303ppima. See on o\u0303udne raharaiskamine, kuna ooper on nii kallis kunstivorm. Selline u\u0308lejala la\u0308henemine teeb mulle aasta-aastalt u\u0308ha rohkem haiget. Tegi juba siis, kui ma olin ta\u0308iesti algaja, aga see on vist vananemise ma\u0308rk, et mu sallivus kahaneb, ja kurb on ka."}, {"text_idx": "#000113", "text": "See on u\u0308ks repertuaariteatri miinuseid \u2014 sellel on ka va\u0308ga palju plusse ja va\u0308ga palju ressursse \u2014, aga kui inimesed ka\u0308ivad pa\u0308evast pa\u0308eva \u201eto\u0308o\u0308l\u201d, siis mingil hetkel vo\u0303ib minna niisuguseks kuidagi a\u0308ra tegemiseks. O\u0303igustust sellele olla ei tohiks. Aga mingid asjad jooksevad kokku, kellelgi on liiga palju to\u0308o\u0308d ja mis ko\u0303ik veel. Kui helilooja ongi piano\u2019d ja forte\u2019d kirja pannud, siis nende interpreteerimise ma\u0308ngumaa on ikka va\u0308ga suur ja no\u0303uab dirigendi"}, {"text_idx": "#000114", "text": "Minu voorus ja u\u0308htlasi hukatus on see, et ma saan laulda nii ja naa, aga me peame proovides a\u0308ra otsustama, kuidas me seekord teeme. Lavastusproovis saad sa laulda mingeid lo\u0303ike ja terveid stseene ku\u0308mneid kordi ja seeto\u0303ttu laulan ma proovis alati nii, nagu tahaksin laval teha. Vahel oleme teinud juba na\u0308dalaid proove, jo\u0303udnud lavale, dirigent on koos klaveriga orkestriaugus ja olukord hakkab juba sarnanema etendusega, aga ikka veel na\u0308itab dirigent mulle so\u0303rmega keset mingeid fraase, et kas mulle sobib nii. Mul la\u0308heb hari punaseks! Sai ju proovitud! See lo\u0303putu, et kas sulle ikka sobib. Muusikas peab igau\u0308ks tegema oma asja ausalt, ta\u0308ispangale, ja siis tuleb ka ha\u0308sti va\u0308lja. Kui on olnud hea prooviperiood, oled kokku leppinud nu\u0308ansid, kui ko\u0303ik tegijad annavad endast kakssada protsenti, siis su\u0308nnivad erilised o\u0303htud, kus keegi ei \u201esaada\u201d kedagi. Mis mo\u0303ttes orkester \u201esaadab\u201d lauljat? Eriti \u201eElektra\u201d muusikas?"}, {"text_idx": "#000115", "text": "Selles muusikas ei saada ta ku\u0308ll midagi, aga itaalia ooperis vo\u0303ib vahel saatmisest ra\u0308a\u0308kida. Olen na\u0308inud itaalia dirigente, kes ripuvad laulja suu ku\u0308ljes ja orkester on teise ka\u0308e all kuskil selja taga."}, {"text_idx": "#000116", "text": "Jaa, kui sul on superlaulja, laulja-muusik. Aga u\u0308heksaku\u0308mmend protsenti on ikkagi sellised, keda on vaja vedada."}, {"text_idx": "#000117", "text": "Liigsed la\u0308bira\u0308a\u0308kimised vo\u0303ivad tulla sellest, et inimesed kardavad konflikte. Kui kellelegi miski ei sobi, tuleb see ju nii ehk naa va\u0308lja, ta kas katkestab vo\u0303i u\u0308tleb, et vabandust, siin ma teeksin teisiti. Aga kuni seda pole olnud, vo\u0303iks ju rahulikult edasi minna. Kuid mo\u0303nel on see ebakindlus juba inimsuhetes sees: et kuule, kas on okei, kui la\u0308heme sellest puust vasakult poolt mo\u0308o\u0308da, vo\u0303i tahaksid a\u0308kki paremalt minna."}, {"text_idx": "#000118", "text": "No just. (Naerab.) Ja muusikaline interpretatsioon tekib ju ka konkreetses lavastuses. Konkreetse etenduse interpretatsioon tekib lavastuses. Frankfurdis polnud ju Orestest tegelikult olemas, oli lavastatud nii, nagu ta oleks ainult Elektra ettekujutuses. Ilmselgelt laulad ju teistmoodi, kui tegelast fu\u0308u\u0308siliselt ei ole. Aga siin, Innsbrucki lavastuses tekib Orestese saabumisel Elektras arusaam, et see imelik katkine inimene, see \u201emo\u0303ttetu mees\u201d ongi oodatud prints valgel hobusel. Selle to\u0303ttu ko\u0303lab see stseen ta\u0308iesti teistmoodi, Orestese a\u0308ratundmine on lo\u0303hestav pettumus ja hirm, et kas too u\u0308ldse saab hakkama sellega, mida ta tegema peab. See annab ju oma va\u0308rvid ka muusikalisele teostusele."}, {"text_idx": "#000119", "text": "Oleks ku\u0308ll kummaline mo\u0303elda, et teed lauljana oma muusikalise interpretatsiooni muusikaproovides valmis ja siis see ko\u0303lab ta\u0308pselt samamoodi, u\u0308ksko\u0303ik mis lavastuses ka ei toimu. Selles mo\u0303ttes oli mul tohutult hea kogemus koosto\u0308o\u0308st Risto Joostiga \u201eTristani ja Isolde\u201d juures. Saime mo\u0303lemad aru, et oleme to\u0303esti u\u0308hel lainel: mina kiidan talle ja tema mulle takka ning me no\u0303uame lauljatelt samu asju. Ta\u0308nu sellele, et vedasime kaarikukest u\u0308hte suunda, ei tekkinud mul kordagi va\u0308simust Wagneri u\u0308liintensiivsest muusikast."}, {"text_idx": "#000120", "text": "Olen osalenud ka projektides, kus dirigent ja lavastaja on ta\u0308ielikult so\u0303jajalal. See on nii o\u0303udne, teostajana oled sa seal hammasrataste vahel."}, {"text_idx": "#000122", "text": "Tookord see va\u0308ljendus selles, et dirigent ei tulnudki lavastusproovidesse ja ka etendustel vaatas lavale ainult siis, kui midagi valesti la\u0308ks. Muidu ta lauljate poole ei vaadanud, ei andnud u\u0308htegi sisseastumist. Mina ku\u0308ll ei so\u0303ltu muusikuna dirigendi sissena\u0308itamisest, aga viietunnise o\u0303htu va\u0308ltel on vahel ehk vaja teda siiski vaadata. Alati on ooperis paar sellist kotermanniga kohta, kus u\u0308heksal juhul ku\u0308mnest teed o\u0303igesti, aga ku\u0308mnes la\u0308heb pekki, kui dirigent ei na\u0308ita. Na\u0308h-a\u0308ra-la\u0308ks-koht, nagu ma neid kutsun."}, {"text_idx": "#000123", "text": "Mul on sellel hooajal olnud superkolleegid. Susan Bollock, Elektra ema Klytaimnestra osata\u0308itja Frankfurdis, on ise laulnud Elektrat kaheksateistku\u0308mnes produktsioonis, siin Innsbruckis laulab seda rolli Angela Denoke. Nende inimestega prooviperioodil koos olla, kes ise on olnud esisopranid ja nu\u0308u\u0308d, enne pensionile ja\u0308a\u0308mist liikunud karakterrollidesse, nendega mo\u0303tteid vahetada, koos laval olla, la\u0308hedalt na\u0308ha, kuidas nad to\u0308o\u0308d teevad, on o\u0303nn. Ka Erfurdis \u2014 sealne Klytaimnestra, metsosopran Ursula Hesse von den Steinen on superna\u0308itleja. Minu jaoks oli kriminaalne, et lavastaja oli aheldanud sellise vo\u0303imsa na\u0308itleja ratastooli!"}, {"text_idx": "#000124", "text": "Korraks ta ikka rabeles va\u0308lja ka. (Naerame.) Aga kas see ei tekita sulle mingit survet, kui sul on ko\u0303rval keegi, kes on miljon korda ise Elektrat teinud? Sa ei tunne, nagu ta kogu aeg arvustaks sind vo\u0303i vaataks, et kuidas siis nu\u0308u\u0308d tibukene teeb?"}, {"text_idx": "#000125", "text": "Ei, ma arvan, et see on olnud areng, to\u0308o\u0308 iseendaga. Olen jo\u0303udnud sellise eluhoiakuni, et see, mida keegi arvab, ei muuda minu jaoks mitte midagi. Mul on kindlad inimesed, kelle arvamusele ma toetun, sest arvamusi on maailmas kaheksa miljardit. Teatris pole isegi vahet, kas keegi on laulnud sama rolli sada korda vo\u0303i on hoopis teise ha\u0308a\u0308leliigi esindaja, lo\u0303puks teeme me laval u\u0308hte asja. Aga lavalolek on igal juhul vo\u0303istlus, pead kogu aeg ennast u\u0308letama. Samas olen mis-nad-minust-arvavad-murest lahti lasknud. Teatud tasemel kaob ka va\u0308iklane kadedus a\u0308ra. Vo\u0303tame na\u0308iteks triatleedid: sportlased, kes teevad va\u0308ga suurt pingutust no\u0303udvaid alasid, on sagedamini omavahel so\u0303brad. Sama na\u0308en Wagneri ja teiste suurte dramaatiliste rollide lauljate juures vo\u0303rreldes itaalia lu\u0308u\u0308rilise repertuaari esitajatega. On nagu vaalad ja heeringad. Siin on rahu ja enesekindlus, palju va\u0308hem on to\u0303mblemist."}, {"text_idx": "#000127", "text": "Just. Ko\u0303iki on vaja. Partiid on suured, igau\u0308hel on oma deemonid, millega seal vo\u0303idelda. Sa\u0308a\u0308rejooksul pole selles ha\u0308a\u0308leliigis ka enam niisugust ta\u0308htsust. Nii et see, kellel on peenem talje, ja\u0308a\u0308b pigem tiisikushaige rolli. Ma sugugi ei u\u0308tle, et ko\u0303ik peaksid olema suured ja paksud. Ka\u0308in ju ise ka etendusi vaatamas ja palju meeldivam on, kui inimene suudab oma rollis natuke usutav olla, aga ooperi puhul on ikkagi ko\u0303ige ta\u0308htsam, nagu Eugen Antoni kunagi u\u0308tles (matkib): \u201ea\u0308ra laulda oma ko\u0303rged noodid\u201d. (Naerame.) Me pole ku\u0308ll pa\u0308ris u\u0308kssarvikud, ikka on neid, kes seda suurt repertuaari laulavad, ja on ka arvestatav hulk neid, kes laulavad seda jumalikult."}, {"text_idx": "#000128", "text": "U\u0308helt poolt on jah, aga kui Eestis tundub, et Wagneri-repertuaar \u2014 Straussist me u\u0308ldse ei ra\u0308a\u0308gi \u2014 oleks nagu mingi haruldane ku\u0308laline ma\u0308ngukavades, siis Euroopas ringi vaadates na\u0308eme midagi muud. Kas vo\u0303i sinu hooaeg: Elektra siin ja seal, ja\u0308lle tuleb kusagil \u201eNibelungi so\u0303rmus\u201d va\u0308lja, ka va\u0308iksed teatrid sepistavad oma \u201eSo\u0303rmuseid\u201d."}, {"text_idx": "#000129", "text": "See on muidugi ku\u0308sitav, mitte igal pool ei peaks seda tegema. Samas, Wagneri laulmine pole ka maailmaime."}, {"text_idx": "#000131", "text": "Mul on va\u0308ga ha\u0308sti meeles, kuidas ma Estonias endale esimest Wagneri-rolli lunisin ja mulle so\u0303na otseses mo\u0303ttes o\u0308eldi, et selles repertuaaris kaotad oma ha\u0308a\u0308le ilu. Mis mo\u0303ttes? Peab lihtsalt olema vastav instrument, peab olema vo\u0303imeline pikalt suuri fraase laulma. See ei ka\u0308i nii, et eile su\u0308ndisin ja ta\u0308na olen Wagneri-laulja, vaid aastatepikkuse to\u0308o\u0308ga on su stamina kasvanud. Kui sul aga vastavat instrumenti pole, ei saa sa seda repertuaari ilma endale liiga tegemata laulda."}, {"text_idx": "#000132", "text": "Eestis pole Wagneri-lauljate traditsioon ku\u0308ll pa\u0308ris olematu, aga see on siiski ho\u0303re."}, {"text_idx": "#000133", "text": "Mati Palm laulis \u201eLendava hollandlase\u201d nimiosa ja u\u0308ldse mitte halvasti. \u201eLaulu ehata\u0308hele\u201d [Wagneri ooperist \u201eTannha\u0308user\u201d \u2014 L. K.] suurepa\u0308rane interpretatsioon tuli minu juurde u\u0308he vene muusikakriitiku sotsiaalmeedias jagatud lingi kaudu: Georg Ots. Su\u0308da tilgub verd, mo\u0303eldes, et kui see talent oleks elanud vabas u\u0308hiskonnas, oleks ta olnud vo\u0303rdva\u0308a\u0308rne Dietrich Fischer-Dieskauga. Ma ei taha ennast kuidagi upitada, sest minu eluunistus polnud saada mitte Bru\u0308nnhildeks, vaid pigem O\u0308o\u0308kuningannaks. Noorusajal oleks vo\u0303inud olla o\u0303igel hetkel mu ko\u0303rval keegi, kes oleks o\u0308elnud, et ei, tu\u0308druk, sinu tee viib Valhallasse. Aga keegi seda ei o\u0308elnud ja ise ma sinnapoole ei vaadanud. Sellesse ha\u0308a\u0308leliiki pole eesti naislauljatest keegi jo\u0303udnud. Kui o\u0303ppisin koorijuhtimist, oli mu lauluo\u0303petaja Mare Jo\u0303geva, kellega on salvestusi, kus on ilmselgelt kuulda tema sobivus selleks. Ta ja\u0308i itaalia repertuaari, olles spinto-sopran [tumedama ta\u0308mbriga ja dramaatiliste kalduvustega lu\u0308u\u0308riline sopran \u2014 L. K.], ja me ei tea, kas ta ehk teistsuguses u\u0308hiskonnas oleks olnud suure dramaatilise repertuaari laulja. Jo\u0303uame ja\u0308lle ka Estonia teatri va\u0308iksuse ja so\u0303nateatri tarbeks ehitatud lava juurde. Et neid lauljaid tekiks, peavad nad saama seda muusikat laulda. Eestis puudub ka oskus suuri, dramaatiliste ha\u0308a\u0308ltega lauljaid juhendada, et nad enne, kui nende ha\u0308a\u0308lematerjal selle repertuaari laulmiseks pa\u0308riselt valmis on, ennast juba \u201ea\u0308ra ei laulaks\u201d. Selle jutuga ma endale so\u0303pru juurde ei saa, aga sellest ei muutu mu elus midagi."}, {"text_idx": "#000135", "text": "Kordan veel, et ei ole ju nii, et Wagneri jaoks vo\u0303tad kusagilt kohvrist teised ha\u0308a\u0308lepaelad. Sinu instrument on ikka sama. Mullegi on o\u0308eldud, et mu ha\u0308a\u0308l on liiga \u201eilus\u201d ega ole piisavalt dramaatiline. Mida ta\u0308hendab dramaatiline? Dramaatilises partiis on lisaks suurele ulatusele palju hu\u0308ppeid, suure ulatusega fraase ja palju sellist muusikat, kus pead \u2014 \u201ejo\u0303uga\u201d oleks vale o\u0308elda \u2014 vungiga u\u0308le orkestri laulma ja pikalt. U\u0308hte nooti, korraks All\u2019armi! [eesti k \u201eRelvile!\u201d \u2014 levinud hu\u0308u\u0308atus itaalia k, na\u0308iteks Verdi ooperites \u2014 L. K.] laulda pole u\u0308helegi ooperilauljale probleem, aga dramaatilise partii eripa\u0308ra on see, et on vaja laulda pikalt suure intensiivsusega ja see on aastatepikkune to\u0308o\u0308, treening."}, {"text_idx": "#000136", "text": "U\u0308ha rohkem saan aru, et laulja to\u0308o\u0308 on spordile palju la\u0308hemal, kui me vo\u0303ib-olla tahaksime arvata ja uskuda. Vaadates ko\u0303rvalt oma \u201eTristanit ja Isoldet\u201d, tunnen ka ise lavastajana, et Wagner vo\u0303tab minult kogu energia, naha ja karvadega; et to\u0303esti vaatan, et oleksin tema jaoks vormis ega killustaks oma energiat sinna-ta\u0308nna."}, {"text_idx": "#000137", "text": "Wagneri-laulja ei la\u0308he na\u0308iteks pa\u0308rast proovi kuhugi pla\u0308kutama."}, {"text_idx": "#000140", "text": "Me pole veel u\u0308ldse ra\u0308a\u0308kinud nu\u0308u\u0308disaegsest repertuaarist, heliloojate uudisloomingust."}, {"text_idx": "#000141", "text": "Seda muusikat minu teele peaaegu enam u\u0308ldse ei satu ja kui peaks midagi tekkima, siis vaatame. Praegu on mu prioriteediks muidugi esmakordselt Bru\u0308nnhildet laulda. Nu\u0308u\u0308dismuusikat pole ma sugugi va\u0308he laulnud, isegi pa\u0308ris palju olen. Ma pole selline, kes u\u0308tleks, et enam ma seda kunagi ei laula, aga praegusel hetkel on ko\u0303ige \u201enu\u0308u\u0308disaegsem\u201d plaanis olev teos S\u030costakovits\u030cilt, mis on ka juba peaaegu sada aastat vana. Naeruva\u0308a\u0308rne, et kutsume seda ikka modernseks muusikaks, see on ju juba klassika."}, {"text_idx": "#000142", "text": "Modernne oli see meie vanavanemate jaoks nende noorusajal. Samas, u\u0308tlesid enne, et ha\u0308a\u0308lepaelad on ikka u\u0308hed ja sinu sees, nii et sina nende omanikuna kontrollid seda protsessi."}, {"text_idx": "#000143", "text": "Eks meil ko\u0303igil ole arved maksta. Ma pole sellisesse lauljate ringi jo\u0303udnud, et lu\u0308kkan jalaga \u2014 seda tahan ja teen, seda ei tee. Katsun vo\u0303tta ikka vastu ko\u0303ik, mida pakutakse. Nu\u0308u\u0308d on minu o\u0303nneks see Elektra tekitanud juba natuke furoori, nii et mulle pakutakse osi ja ma ei pea minema ette laulma. Aga u\u0308ldiselt ei ole nii, et teatrimajad helistavad, va\u0308lja arvatud Bayreuthi festival! (Naerab su\u0308damest.) See oli muidugi... Ma kohe ei saa, kas ma vo\u0303in sellest ra\u0308a\u0308kida?"}, {"text_idx": "#000146", "text": "Kui ka\u0308isin Budapesti Riigiooperis, kuulsin hulganisti vo\u0303imsaid, a\u0308gedaid lauljaid, ja nad teevad ko\u0303ike omaenda, ungari inimestega."}, {"text_idx": "#000149", "text": "Aile ei loobu kunagi to\u0308o\u0308tamast, ta tahab ikka veel ja veel \u2014 ilmselt seeto\u0303ttu, et temast on kujunemas suur kunstnik, kes pole kunagi pa\u0308riselt rahul, kes tahab alati edasi minna. Minu ideed vo\u0303ttis ta omaks nagu ka\u0308sn ja esmalt me to\u0303esti analu\u0308u\u0308sisime iga so\u0303na. Alguses oli tema arusaam Elektrast minu jaoks natuke klis\u030ceelik: su\u0308ngus, traagika. Mind see u\u0308ldse ei huvitanud, ma tahtsin esmajoones kergust ja hullumeelsust \u2014 et kuidas ma\u0308ngida hullumeelset vo\u0303i kompleksset isiksust mitte klis\u030ceelikult traagiliselt, vaid bipolaarselt, erinevate meeleseisundite kaudu. Seeto\u0303ttu to\u0308o\u0308tasingi temaga eelko\u0303ige kergete, lo\u0303busate, ku\u0308u\u0308niliste, irooniliste, tantsuliste motiividega, sest seda teist poolt oskas ta juba eelmistest lavastustest. Tundus, et see dimensioon, kus paljudest erinevatest, omavahel sobimatutest emotsionaalsetest seisunditest luuakse kompleksne isiksus, oli talle uudne. Kuid ilma selleta, oma monokroomsuses ja\u0308a\u0308b Elektra natuke igavaks. To\u0308o\u0308 juures ilmutas Aile suurt uudishimu ja na\u0308itas mulle ta\u0308na lo\u0303plikult, et on minult saadud impulsid su\u0308gavale enda sisse vo\u0303tnud. Ja kuigi olukord on tema jaoks va\u0308ga pingeline \u2014 tohutu publik ja tohutu karja\u0308a\u0308rihu\u0308pe \u2014, oli ta ta\u0308na laval vaba ja lustlik. Ailel on imeline huumorimeel, see aitab tal ka niisuguse su\u0308ndmusega toime tulla."}, {"text_idx": "#000150", "text": "Mu\u0308u\u0308t loob kaosest kosmose. Mu\u0308u\u0308dile on antud palju ha\u0308id definitsioone. Ilma eriliste eelistusteta esitan siin Mircea Eliade ma\u0308a\u0308ratluse: \u201ePrimitiivsetes ja arhailistes u\u0308hiskondades on mu\u0308u\u0308t absoluutne to\u0303de, sest selles on pu\u0308ha ajalugu; selles avaldub midagi u\u0308leinimlikku, midagi, mis toimub Suure Aja koidikul, ko\u0303ikide alguste pu\u0308hal ajal (in illo tempore). Olles to\u0303eline ja pu\u0308ha, saab mu\u0308u\u0308t na\u0308idiseks ning seega korratavaks. Jumala vo\u0303i mu\u0308u\u0308tilise kangelase tegusid ja\u0308ljendades vo\u0303i ka u\u0308ksnes tema juhtumisi meenutades eraldab inimene ennast tavalisest ning siseneb Suurde Aega, pu\u0308hasse aega.\u201d 1 \u2014 Nii palju siis Eliadest."}, {"text_idx": "#000151", "text": "On kosmogoonilisi mu\u0308u\u0308te (na\u0308iteks Maa su\u0308ndimine \u201eKalevalas\u201d), on antropoloogilisi ja teogoonilisi mu\u0308u\u0308te vo\u0303i lugusid tule vo\u0303i pa\u0308ikese pa\u0308ritolust. Inimene vo\u0303ib muutuda ta\u0308heks (nagu eesti laulus), kuid ka koletiseks (nagu libahundi lugudes). Idamaised mu\u0308u\u0308did ra\u0308a\u0308givad u\u0308leloomulike olendite surmast ja u\u0308lesto\u0303usmisest (nagu Adonis muistses Foiniikias vo\u0303i Osiris muistses Egiptuses)."}, {"text_idx": "#000152", "text": "Usk ko\u0303igisse suurtesse su\u0308ndmustesse, mis toimuvad Suurel Ajal, Ko\u0303ige Alguses, viitab ajatusele ning siinkohal vo\u0303ib ma\u0308ngu tulla juba ka muusika. Suhteliselt hilise muusika loo vo\u0303ib jagada kahte ossa. Esimene oli universaalse mo\u0303tlemise ja\u0308rk. Ko\u0303igis muusikalistes va\u0308ljendusviisides ja\u0308rgnes juhttoonile toonika. Teine ajaja\u0308rk langes 19. sajandi viimasele ku\u0308mnendile. Strukturaalse mo\u0303tteviisi muutustega kaasnes vabadusetaotlus individuaalsematele ning uutele kompositsioonitehnikatele. Klassitsismi- ja romantismiaegsele suurele la\u0308a\u0308ne muusikale iseloomulikud ranged ettekirjutused olid paariku\u0308mne aasta arengutes u\u0308ha lo\u0303dvenenud ning asendunud heliloojate endi reeglistikega. Nu\u0308u\u0308d avanes vo\u0303imalus la\u0308heneda ka rahvamuusika su\u0308gavamatele kihistustele. Selle vo\u0303imaluse tegi teoks Barto\u0301k."}, {"text_idx": "#000153", "text": "Nende u\u0308leminekuaastate jooksul su\u0308ndisid uued rahvuslikud koolkonnad. Neile sai ka\u0308ttesaadavaks arhailisus, milles harmooniline struktuur, kindel taktimo\u0303o\u0303t vo\u0303i kohustuslikud su\u0308mmeetrilised vormid ei olnud enam takistuseks ajatu tunnetuse ta\u0308rkamisel, mida esitati uute muusikaliste vahenditega. Muusika mu\u0308u\u0308tilisus eeldab va\u0308ltimatult arhailisust ja ajatust. Isegi va\u0308ga kaugete rahvaste mu\u0308u\u0308tides on sarnaseid motiive vo\u0303i tegelasi, mis na\u0308itab nende loomulikku la\u0308hedust, kuid ometi on igau\u0308hel neist omaenda pinnas ja kultuur, olgu see kui tahes primitiivne."}, {"text_idx": "#000154", "text": "Hea na\u0308ide ajatusest mu\u0308u\u0308tilises mo\u0303ttes on Ilmapuu (arbor mundi), mis kasvab maailma keskel, juurtega allilmas, tu\u0308vega maises ning lehtedega taevases. Po\u0303hjarahvaste folklooris tuntakse seda Suure Tammena. Selles on u\u0308hendatud ja ha\u0308sti tasakaalustatud mikro- ja makrokosmos. Muide, arv kolm va\u0308a\u0308rib siinkohal ta\u0308helepanu. Ka muusikalistes kompositsioonides on see ta\u0308htis ning sel arvul on sageli ka su\u0308mboolne ta\u0308hendus. Na\u0308iteks Richard Straussi ooperis \u201eSalome\u201d on ko\u0303ik olulised etteasted kolmeosalised."}, {"text_idx": "#000155", "text": "Alates fin-de-sie\u0300cle\u2019ist to\u0303usid mu\u0308u\u0308did esile mitmete kirjanike loomingus: Joyce, Eliot, Kafka, Lawrence, Yeats, O\u2019Neill, Cocteau ning eriti Thomas Mann ja Gabriel Garci\u0301a Ma\u0301rquez. Ta\u0308napa\u0308eva kirjandusest vo\u0303iks meenutada Salmon Rushdie mu\u0308toloogilist raamatut \u201eSaatanlikud va\u0308rsid\u201d. Vanalt uuele u\u0308lemineku aastatel su\u0308vamuusikas said kirjanikud laialdaselt tuntuks. Mu\u0308u\u0308tilisuse to\u0303us laienes ka teistele kunstidele. Seda kogeti ka juba romantismi ajal, kaldumistes su\u0308mbolismi poole. Fin-de-sie\u0300cle\u2019i mo\u0303jul vo\u0303ttis su\u0308mbolistliku mo\u0303tteviisi u\u0308le art nouveau."}, {"text_idx": "#000156", "text": "Mu\u0308u\u0308tilisus to\u0303useb muusikas sageli esile mitmesugustel rituaalidel po\u0303hinevate kompositsioonide puhul. Vo\u0303ime nimetada selliseid teoseid nagu Stravinski \u201eKevadpu\u0308hitsus\u201d, Alberto Ginastera varased balletid \u201eEstancia\u201d (\u201eRants\u030co\u201d) ja \u201ePanambi\u0301\u201d, Toshiro Mayu\u00adzumi \u201eNirvaana-su\u0308mfoonia\u201d koos Buda munkade suutra-retsitatsioonidega, John Antilli muusika balletile \u201eCorroboree\u201d, kus ko\u0303lab Austraalia po\u0303lisrahvaste o\u0308ine rituaal. Viimase aja muusikas on mu\u0308u\u0308tilisus tuntav Steve Reichi \u201ePsalmide\u201d puhul (heebrea k \u201eTehillim\u201d) naisha\u0308a\u0308ltele ja lo\u0308o\u0308kpillidele. Reich va\u0308ldib siin oma tavalist lu\u0308himotiivide kordamist, kuna pidas vajalikuks sa\u0308ilitada heebreakeelse teksti ru\u0308tmi ja ta\u0308hendust. Sama kehtib ka Veljo Tormise \u201eEesti ballaadide\u201d puhul, mis on kirjutatud huvitavas kantaatballeti hu\u0308briidvormis. See vorm na\u0308ib olevat ainus vo\u0303imalus regilaulude lavastamiseks nende erilises kordumises, muutes pidevad parallelismid atraktiivseks. Sellisel balletil on ooperi ees mitmeid eeliseid, kuna ta on ma\u0308rksa paindlikum ja seega sobivam regilaulus aeglaselt arenevate su\u0308ndmuste jaoks. Bronislovas (Bronius) Vaidutis Kutavic\u030ciuse leedu oratooriumis \u201eViimased paganlikud rituaalid\u201d (\u201ePaskutine\u0307s pagoniu\u0328 apeigos\u201d) toimub u\u0308snagi dramaatiline ja va\u0308ltimatu kokkupo\u0303rge u\u0308helt poolt primitiivse demokraatia ja teiselt poolt la\u0308heneva vo\u0303o\u0303ra jo\u0303u vahel.2 Primitiivsele demokraatiale vastandudes toetub keskaegne katoliiklus eelko\u0303ige ilmalikule jo\u0303ule. U\u0308he pu\u0308ramiidi tipus peaks asuma paavst, teises aga kuningas. Kutavic\u030ciuse oratooriumis esindab primitiivset religiooni naisha\u0308a\u0308lte rituaalne laul ning oreli teema kogub oma jo\u0303u ko\u0303igist ilmingutest, kuni ko\u0303ik muu mattub selle alla."}, {"text_idx": "#000157", "text": "Aga po\u0308o\u0308rdume nu\u0308u\u0308d oma peamise u\u0308lesande juurde, et heita valgust puhtale, mitteprogrammilisele muusikale, mida on sagedasti esile to\u0303stetud kui mu\u0308u\u0308tilist kogemust. Nii on na\u0308iteks Mehhiko helilooja Carlos Cha\u0301vez vabalt kasutanud arhailisi india helistikke oma u\u0308heosalises \u201eIndia su\u0308mfoonias\u201d (\u201eSinfoni\u0301a india\u201d). Ta\u0308psemalt, tsiteerides hispaania teadlast Adolfo Salazari, \u201eNew Yorgis aastatel 1935\u20131936 kirjutatud \u201eIndia su\u0308mfoonia\u201d u\u0308hendab endas arhailisi elemente, vahel kujutluslikke, vahel u\u0308rgsete allikate puhtaid peegeldusi.\u201d3 Cha\u0301vez ka\u0308sitleb neid pa\u0308rast po\u0303hjalikku uurimist lihtsalt ja loogiliselt ning lo\u0303pptulemus laseb ta\u0308ielikult mo\u0303ista selle su\u0308mfoonilise kompositsiooni pealkirja. See on va\u0308ga ma\u0308rkimisva\u0308a\u0308rne na\u0308ide primitiivse materjali teisendamisest originaalsesse keskkonda; selle puhul on tegemist rahvusliku materjaliga, mis on to\u0303stetud ko\u0303ige ko\u0303rgemale tasemele.\u201d"}, {"text_idx": "#000158", "text": "Salazari so\u0303nad rahvusliku materjali to\u0303stmisest ko\u0303rgeimale tasemele on u\u0308sna kohased ka Sibeliuse mitteprogrammiliste teoste puhul. To\u0303si, vastavalt kujunenud arvamusele ei kasutanud Sibelius kunagi rahvamuusikat. Ometi kulges ta oma teel sinna, mida vo\u0303ib ku\u0308ll pidada mu\u0308u\u0308tiliseks. \u201eKalevala\u201d maagiline maailm ei avane mitte ainult tema programmilises muusikas, vaid ilmneb ka tema su\u0308mfooniates. Sellest annab tunnistust va\u0308ga sarnane temaatiline materjal."}, {"text_idx": "#000159", "text": "Selles temaatilises materjalis, mida sageli elustab u\u0308rgne aeg, u\u0308hendatakse tihedalt ta\u0308napa\u0308evased tunnetusviisid. Sibelius kasutas oma loomingus alati ko\u0303ige kaasaegsemaid vahendeid, ennetades selles suhtes isegi niisuguseid suuri, ehkki tol ajal mitte veel nii va\u0308ga vanu mehi nagu Debussy, Stravinski ja Barto\u0301k. Sellest erilisest suhtest va\u0308ga vana ja va\u0308ga uue vahel ta\u0308rkas to\u0303eline su\u0308ntees. Seesugune su\u0308ntees on eriti iseloomulik Sibeliuse varasele loomingule, see ta\u0308hendab, tema strukturaalse mo\u0303tlemise algusele."}, {"text_idx": "#000160", "text": "See oli aeg, mil kunstnikud olid hakanud nii kunstis kui ka muusikas teadvustama su\u0308nteesi vo\u0303imalusi ida ja la\u0308a\u0308ne, keskaja ja kaasaja ning figuratiivsuse ja abstraktsuse vahel, kui nimetada vaid mo\u0303ningaid. Suur hulk abstraktseid elemente, olgu siis peene ka\u0308sito\u0308o\u0308 ornamentides vo\u0303i muusikaliste vahendite kordumistes, hakkavad u\u0308ksteist toetama. Selleks ko\u0303igeks on vaja kunstniku vo\u0303i helilooja stiliseerivat ka\u0308tt; su\u0308ntees vajab stiliseeritud va\u0308ljendust. Uksed kunstilisteks u\u0308mberkujundamisteks on nu\u0308u\u0308d avanenud ning uued kunstilised suundumused on valmis neisse sisenema."}, {"text_idx": "#000162", "text": "Sibelius kasutas kaasaegset va\u0308ljendusviisi ja selle suurejoonelist su\u0308nteesi mitmel moel. Ma ra\u0308a\u0308gin vaid u\u0308hest tema la\u0308htemotiivist. Muidugi kasutas helilooja neid hulganisti, kuid mul on eriline huvi just selle u\u0308he motiivi vastu, mida esineb ko\u0303ikjal. Vastavalt muutuvale kontekstile vo\u0303ib see motiiv anda edasi erinevaid so\u0303numeid, olles ja\u0308rgnevusi moodustades vahetevahel seotud ka teiste motiividega. See vo\u0303ib meenutada maz\u030coor- vo\u0303i minoorkolmko\u0303la, millele on lisatud sekund: C\u2013D\u2013E (vo\u0303i E)-G. Sellele ja\u0308rgneb sekstakord, E\u2013G\u2013C\u2013D, ja siis kvartsekstakord, G\u2013C\u2013D\u2013E."}, {"text_idx": "#000163", "text": "Carl Jungi arhetu\u0308u\u0308pide teooriale viitamine tundub siinkohal u\u0308sna kohane. Arhetu\u0308u\u0308pe vo\u0303ib mo\u0303ista ka kui esmaseid skemaatilisi pilte, mis kerkivad esile ilma teadvustamata, kuid ka\u0308ivitavad siis kujutlusi. Sellised skeemid annavad endast teada unena\u0308gudes ja uskumustes, aga ilmselt ka mu\u0308u\u0308tides ja hiljem kirjanduses ning teistes kunstides: mu\u0308u\u0308diloome on arhetu\u0308u\u0308pide teisenemine kujutisteks. Arhetu\u0308u\u0308pide teadvustamine on muljetavaldav, kuna see puudutab inimese po\u0303hiolemust."}, {"text_idx": "#000164", "text": "Vastavalt Jungile tuleneb kunsti mo\u0303jukus eelko\u0303ige looja vo\u0303imekusest mo\u0303ista arhetu\u0308u\u0308pide avaldumist ja va\u0308ljendada seda oma loomingus. Sibeliuse loomingus ei pruugi arhetu\u0308u\u0308pidega arvestamine olla kogu aeg esikohal, kuid teisest ku\u0308ljest vo\u0303ib see olla ka a\u0308a\u0308rmiselt lakooniline. Barto\u0301k vo\u0303is kasutada niinimetatud konstruktiivseid intervalle."}, {"text_idx": "#000165", "text": "Kogu muusikateos vo\u0303i va\u0308hemalt osa sellest vo\u0303ib olla na\u0308iteks u\u0308les ehitatud vaid u\u0308hele intervallile. Sellel intervallil vo\u0303ib to\u0303ena\u0308oliselt olla suurel hulgal ta\u0308hendusi ja kontsentreeritud omadusi, vastavalt u\u0308ldisele kontekstile ja meeleolule. Miks mitte lisada sinna arhetu\u0308u\u0308pe vo\u0303i ka mu\u0308u\u0308te vo\u0303i muusikat, mida saab erinevalt to\u0303lgendada. See Sibeliuse kolmko\u0303lasarnane la\u0308htemotiiv, mida esineb alates tema kolmandast su\u0308mfooniast kuni viimaseni, on temaatikaga alati koosko\u0303las."}, {"text_idx": "#000166", "text": "Selles la\u0308htemotiivis avaldub seos mu\u0308u\u0308tilisusega la\u0308bi u\u0308rgse, kaljujoonisetaolise lihtsuse. Oma teoses \u201eLuonnotar\u201d (\u201eVeenu\u0308mf\u201d) 1913. aastast sopranile ja orkestrile, kirjutatud kohe pa\u0308rast 3. ja 4. su\u0308mfooniat, kasutab Sibelius loomismu\u0308u\u0308ti, nagu see esineb \u201eKalevalas\u201d. Muusika algab sellesama igavesti ra\u0308ndava la\u0308htemotiiviga. Eero Tarasti on osundanud, et \u201eseda u\u0308rgset loomismu\u0308u\u0308ti interpreteerib Sibelius stiilsete vahenditega, mille tonaalsetes struktuurides avalduvad inimloomuse ko\u0303ige arhailisemad kihistused.\u201d4"}, {"text_idx": "#000167", "text": "See la\u0308htemotiiv kuuldub esimest korda 3. su\u0308mfoonia viimases osas (1907), mis ei ole programmiline teos. Motiiv on jagatud I viiuliru\u0308hma nelja puldi vahel ning seatud to\u0303usvasse ja laskuvasse imitatsioonilisse liikumisse. 4. su\u0308mfooniat ka\u0308sitlen ma selle artikli lo\u0303pupoole. 5. su\u0308mfoonia algabki selle la\u0308htemotiiviga. 6. su\u0308mfoonias, pa\u0308rast sissejuhatust keelpillide ko\u0303rges registris, tuleb la\u0308htemotiiv kuuldavale flo\u0308o\u0308tide esimeses fraasis. Ta\u0308helepanuva\u0308a\u0308rne roll on sellele antud kohe skertsolaadse III osa alguses. La\u0308htemotiiv siseneb nagu hobusel kapates: sissejuhatuse viiulipassaaz\u030c na\u0308ib omandavat kabjaplagina ru\u0308tmi ning tuleb jo\u0303uliselt esile selle osa keskmises jaos."}, {"text_idx": "#000168", "text": "7. su\u0308mfoonia teise ekspositsiooni alguses ko\u0303lav soolotrombooni teema on va\u0308ga mo\u0303jukas. (Lu\u0308hike ta\u0308iendus: 4. su\u0308mfoonia esimesel osal ja u\u0308heosalisel 7. su\u0308mfoonial on sarnane u\u0308lesehitus, nende esimesed jaod koosnevad kahest ekspositsioonist, ilmselt mo\u0303lema teema ulatusliku to\u0308o\u0308tluse to\u0303ttu. Pa\u0308rast tegelikku to\u0308o\u0308tlust tuleb repriisis kuuldavale vaid teine, to\u0303eline ekspositsioon.) Oma algses vormis esineb soolotrombooni teema, mis po\u0303hineb la\u0308htemotiivi nootidel avapositsioonis, kahel korral, kui mitte ra\u0308a\u0308kida selle osalisest ilmumisest to\u0308o\u0308tluse keskosas."}, {"text_idx": "#000169", "text": "Ekspositsiooniga vo\u0303rreldes to\u0303usevad pinged Sibeliuse su\u0308mfooniates eriti ko\u0303rgele ikka repriisis. Toimub mu\u0308u\u0308tiline su\u0308ndmus vo\u0303i loomeakt, kus kaosest su\u0308nnib kosmos. Mo\u0303nikord ja\u0308a\u0308b see siiski ka su\u0308ndimata, vo\u0303i siis kangelane hukkub. Lo\u0303puks to\u0303useb aga ko\u0303ik ko\u0303ige ko\u0303rgemale tasemele."}, {"text_idx": "#000170", "text": "4. su\u0308mfoonia (1911) pa\u0308lvib meie ta\u0308helepanu oma singulaarsusega. I osa tritoon loob su\u0308gavalt mo\u0303tliku meeleolu. Mo\u0303nedeks hetkedeks see ku\u0308ll hajub metsasarvede sisendusel looduse ja loomulikkuse tunnetusse. Muidugi intoneerivad metsasarved la\u0308htemotiivi."}, {"text_idx": "#000171", "text": "Vastavalt Sibeliuse viimasele soovile ma\u0308ngiti selle su\u0308mfoonia III osa tema matustel. Peateema saabumisel jagunevad selle koostisosad u\u0308le kogu partituuri, ja\u0308a\u0308des fermaadi alla. Ja\u0308rk-ja\u0308rgult hakkab teema koguma jo\u0303udu, u\u0308ha kasvades ja tugevnedes. See algab kahe to\u0303usva kvindiga. Tarasti on ma\u0308rkinud: \u201ekahe kvindi paigutamine teineteisest sekundi kaugusele loob eriliselt arhailise efekti\u201d.5 Need kvindid ja\u0308rgivad siin samaaegselt to\u0303usvat la\u0308htemotiivi."}, {"text_idx": "#000172", "text": "Kui see ko\u0303ik jo\u0303uab oma haripunkti, siis ilmub tritoon, forte fortissimo\u2019s. See toob kaasa a\u0308kilise kokkuvarisemise, kuid mitte ilma ettena\u0308htava viimase osa alguse saabumiseta. Siis jo\u0303uab ko\u0303ik lo\u0303pule reekviemi va\u0308rvinguga lahkumise-vo\u0303tmise meeleolus. Kas selline muusika vajab veel mingit so\u0303nalist programmi? Sellega luuakse mu\u0308u\u0308t, ehkki niisugune lo\u0303pp annab tunnistust ka ta\u0308itumatutest igatsustest."}, {"text_idx": "#000173", "text": "Mitteprogrammilises ehk puhtas muusikas vo\u0303ib leida va\u0308ga palju mu\u0308u\u0308tilist. Sellest tasub olla teadlik, sest ta\u0308napa\u0308eva kunsti ja muusika isea\u0308rasused on niigi pingestunud, et leida u\u0308hist pinda su\u0308nteesiks. Su\u0308ntetism ei surnud va\u0308lja 1920-ndate alguses: tuleb vaid eristada selle varasemaid ja hilisemaid ilminguid."}, {"text_idx": "#000179", "text": "Ta\u0308navune festival \u201eJazzkaar\u201d (23.\u201330. aprillini) algas ju\u0308ripa\u0308eval. Ennevanasti so\u0303lmiti ju\u0308ripa\u0308eval ja\u0308rgneva aasta to\u0308o\u0308lepinguid \u2014 ka nu\u0308u\u0308d oli see muusikutele to\u0308o\u0308rohke pa\u0308ev. Festivali algust tasuta kontsertide pa\u0308eval ilmestas Telliskivi Loomelinnakus prantsuse fotograafi Andre\u0301 Perlsteini portreena\u0308itus \u201eJazzi\u00adlegendid\u201d. Na\u0308ituse taustal meenutas oma ta\u0308navamuusiku aegu tuntud trompetist Jason Hunter. Lisagem siia veel selle pa\u0308eva viis kontserti, millest ilmselt nii mo\u0303nigi to\u0303i esinejaile uusi"}, {"text_idx": "#000181", "text": "Pa\u0308eva lo\u0303petas ta\u0308navuse 34. \u201eJazzkaare\u201d ametlik avakontsert Andre Maakeri, va\u0308rske Grammy omaniku Laur Joametsa ja Peeter Va\u0308hi u\u0308hisloominguna valminud teosega \u201eKitarriookean\u201d. Kuigi teost reklaamiti austusavaldusena dz\u030ca\u0308ssmuusika u\u0308hele mitmeku\u0308lgseimale instrumendile kitarrile, ei saaks seda kolmeosalist teost siiski ainult dz\u030ca\u0308ssile keskendunuks pidada: see andis u\u0308levaate kitarri kui instrumendi vo\u0303imalustest ja sellele loodud muusika eri stiilidest: bluusist, kantrist, dz\u030ca\u0308ssist, svingist, rokist, funky\u2019st ja vabast improvisatsioonist. \u201eKitarriookeani\u201d kolm osa olid va\u0308ga ha\u0308sti la\u0308bi komponeeritud ja o\u0303nnestusid suurepa\u0308raselt. Ko\u0303ik esitajad olid meie parimad, rahvusvahelise tipptasemega muusikud: Andre Maaker, Laur Joamets, Marek Talts, Jaak Sooa\u0308a\u0308r ja Paul Daniel (kitarrid), keda toetasid Mihkel Ma\u0308lgand (basskitarr), Jeremia Kangas (trummid), Heigo Rosin (timpanid) ja teose 3. osa autor Peeter Va\u0308hi (klahvpillid). Ko\u0303ik eri stiilides soolod olid suurepa\u0308rased! Omapa\u0308raseim oli siiski kompositsiooni 3. osa, autoriks Peeter Va\u0308hi, kes pani kogu publiku ko\u0303igepealt laulma. Ta kommenteeris oma loodut nii: \u201eEsimest, juba aastaid peas tiksunud, vaid kahetaktilist kitarririffi vo\u0303iks tinglikult nimetada rahu ja armastuse motiiviks. Teise olen laenanud S\u030costakovits\u030cilt1, [no\u0303ukogude \u2014 Toim] muusikateadlased on seda marsilikku teemat enamasti seostanud Natsi-Saksamaa invasiooniga. Ta\u0308naste su\u0308ndmuste valguses omandab ko\u0303ik sootuks uue ta\u0308henduse...\u201d Rahu ja armastuse motiivi kogu saal Va\u0308hi juhatusel algul o\u0303ppiski, laulda tuli koodas, eelneva ulatusliku arengu kinnituseks. 3. osa arenduse huvitavaimaks lo\u0303iguks peaksin koodale eelnenud temperamentset su\u0308ntesaatori ja lo\u0308o\u0308kpillide dialoogi. Elamuslik o\u0303htu, saalita\u0308is publikut ta\u0308nas esinejaid pika aplausiga."}, {"text_idx": "#000183", "text": "Festivali teine pa\u0308ev oli mo\u0303nes mo\u0303ttes justkui tagasivaadete pa\u0308ralt: esimene kontsert oli pu\u0308hendatud Valter Ojaka\u0308a\u0308ru 100. su\u0308nniaastapa\u0308evale, teisega meenutati ligi neljaku\u0308mne aasta mo\u0308o\u0308dumist kunagise menuba\u0308ndi Reval Revival viimasest kontserdist. Aga vaadelgem ko\u0303iki o\u0303iges ja\u0308rjekorras."}, {"text_idx": "#000185", "text": "Ojaka\u0308a\u0308ru looming on viimastel aegadel leidnud n-o\u0308 uuskasutust: noorem po\u0303lvkond leiab siit uusi ja huvitavaid vo\u0303imalusi, mille peale autor ise poleks ehk tulnudki. Ajad ja stiilid muutuvad ja meie koos nendega. Ko\u0303nealuse kava seaded kirjutas tuntud bassima\u0308ngija Marti Ta\u0308rn, kellele siinkohal minu siiraimad komplimendid. Tuntud lugudele \u2014 \u201eOma laulu ei leia ma u\u0308les\u201d, \u201eSee pole see\u201d, \u201eUus paat\u201d, \u201eO\u0303htu rannal\u201d \u2014 oli leitud huvitavaid, kohati ootamatuid lahendusi nii ru\u0308tmi kui harmoonia osas, mille ba\u0308nd koosseisus Aleksander Paal (altsaksofon, flo\u0308o\u0308t), Mathei Florea (klahvpillid), Kalev Karl-\u00ad\nson (kitarr) ja Hans Kurvits (trummid) ka elamuslikult kuulajateni to\u0303i. U\u0308ldise hea taseme juures tooksin eraldi va\u0308lja pianisti Mathei Florea, kes oskas seadete kohati oluliselt tihendatud harmoonia va\u0308ga stiilseks tervikuks kujundada, ja muidugi Aleksander Paali, kes hiilgas nii saksofonisti kui flo\u0308tistina. Kava teises pooles u\u0308hines ansambliga paariks looks ka meie keskmise po\u0303lvkonna silmapaistvamaid saksofoniste Raivo Tafenau, kes oma esinemise ja\u0308rel andis selle pilli noorema generatsiooni silmapaistvaimale esindajale Aleksander Paalile su\u0308mboolselt u\u0308le Valter Ojaka\u0308a\u0308rule kuulunud altsaksofoni. Tafenau, kes oli selle saanud Ojaka\u0308a\u0308rult, ei pea end altsaksofoni ma\u0308ngijaks ja nii jo\u0303udis pill selle, hetkeseisuga parima ma\u0308ngijani. Kontserdil osalesid ka lauljad Marianne Leibur, Anett Tamm ja Ewert Sundja. Tavaliselt ra\u0308a\u0308gitakse lauljatest esimesena, mina ja\u0308tsin selle viimaseks. Ja po\u0303hjusega: kolmest vokalistist oli oma u\u0308lesannete ko\u0303rgusel vaid Marianne Leibur, kes tunnetas nii teoseid kui ansambli stiili, sulandudes sellega suurepa\u0308rasesse tervikusse. Teiste puhul \u2014 oli siis po\u0303hjuseks lu\u0308hike prooviaeg vo\u0303i midagi muud \u2014 tekkis va\u0308gisi tunne, et \u201esee pole see, pole see...\u201d. Kuna kogu kava oli va\u0308ljapeetult stiilne, torkas see silma."}, {"text_idx": "#000188", "text": "Ansambel Reval Revival oli 1980-ndatel tegutsenud Tallinna Muusikakeskkooli ba\u0308nd, kelle tuumiku moodustasid samas klassis o\u0303ppinud noored: Meelis Vind (klarnet), Ju\u0308ri Leiten (trompet), Taavo Remmel (kontrabass) ja Tarvi Jaago (trummid). Uuenenud ansambli liikmetest ei o\u0303ppinud muusikakeskkoolis Mart Mikk (bandz\u030co); trombonist Ants Nuut, kes polnud samast klassist, kutsuti ba\u0308ndi manalasse lahkunud Mart Sorgi asemele. Ba\u0308ndi to\u0303us meie omaaegses dz\u030ca\u0308ssielus oli tormiline: esinemisi oli palju, tavakontsertidest festivalideni. Sama kiire oli toona ka ba\u0308ndi kadumine areenilt, po\u0303hjuseks noormeeste armeeteenistus. Ja\u0308rgnes umbes neliku\u0308mmend aastat vaikust, kuni 2022. aasta kevadeni, mil seoses TMKK reorganiseerimisega MUBA osaks tekkis meestel idee ta\u0308histada kooli tegevuse lo\u0303ppu ba\u0308ndi kontserdiga. Kuna ba\u0308nd oli taas koos, otsustati ka \u201eJazzkaarele\u201d esinema minna. Peale nende pole meil Eestis praegu u\u0308htki tegutsevat diksila\u0308nd\u00adba\u0308ndi. \u201eJazzkaarel\u201d u\u0308hines nendega ka tuntud na\u0308itleja Evelin Vo\u0303igemast, kes on o\u0303ppinud klaverit ning ka laulnud lapsest saadik."}, {"text_idx": "#000189", "text": "Kuigi koosseisus olid ko\u0303ik kogenud ja pika lavakogemusega muusikud, oli kontserdi algus rabedavo\u0303itu. Justkui ei usaldatud end selles pisut harjumatus rollis. Aga kui jo\u0303uti dixie-klassikani ja ko\u0303lasid \u201eTiger Rag\u201d ja \u201eSweet Georgia Brown\u201d, sai ko\u0303ik korda. Evelin Vo\u0303igemast, kes u\u0308hines ba\u0308ndiga kava lo\u0303puosas, u\u0308ritas isegi skatt\u2019i-stiilis2 laulda, mis tal ka pa\u0308ris omana\u0308oliselt o\u0303nnestus. Kokkuvo\u0303tvalt: oleks vist liigne selliselt ettevo\u0303tmiselt pa\u0308ris ko\u0303rgtaset oodata, kuigi nii mo\u0303nedki klarneti ja trompeti soolod andnuks mo\u0303o\u0303du va\u0308lja ku\u0308ll. See oli siiski rohkem heatujuu\u0308ritus ja selle eesma\u0308rgi ta ka ta\u0308itis."}, {"text_idx": "#000194", "text": "Ja\u0308rgnenud kontserdi, mis oli pu\u0308hendatud laureaatidele, andis sedakorda mo\u0308o\u0308dunud aasta dz\u030ca\u0308ssmuusiku tiitli vo\u0303itnud Kirke Karja rahvusvaheline ansambel Karja/Renard/Wandinger. Ta\u0308hekombinatsiooniga \u201eXL\u201d viidati ansambli suuremale koosseisule: trio ko\u0303rval olid kaasatud veel pianist Elias Stemeseder (Austria), trummar Sun-Mi Hong (Lo\u0303una-Korea), kontrabassist Felix Henkelhausen (Saksamaa) ja trompetist Verneri Pohjola (Soome). Muljetavaldav rahvusvaheline koosseis! Nad ei reklaaminudki end dz\u030ca\u0308ssina, tutvustuses o\u0308eldakse ausalt, et keskendutakse eksperimentaalsele vabaimprovisatsioonile. Ulatuslikus, peaaegu tund aega kestnud teoses oli muusikalist algmaterjali rohkemgi, kui oleks vaja olnud. Teosele tulnuks kasuks materjali mo\u0303ningane piiramine \u2014 ro\u0303hkude asetus olnuks selgem. Antud juhul muutis materjali kuhjumine kuulamise pisut va\u0308sitavaks. Esituse tasemele polnud aga midagi ette heita ja seda tunnustas aplausiga ka valdavalt dz\u030ca\u0308ssi kuulama tulnud publik."}, {"text_idx": "#000196", "text": "Omapa\u0308rase Gambia\u2013Taani duo kontsert oli \u201ez\u030canriu\u0308lene worldbeat-ru\u0308tmikaga, ekspressiivse muusikalise energiaga\u201d kava, nagu tutvustusest lugeda vo\u0303is. See pidas u\u0308ldjoontes ka paika: Dawada Jobartehi (kora) ja Stefan Pas\u00adborgi (lo\u0308o\u0308kpillid) kavast vo\u0303is leida nii Aafrika traditsioonidest vo\u0303rsunud ru\u0308tme kui eelmainitud worldbeat\u2019i. Muusikud olid omal alal vaieldamatud meistrid ja nende kava oli omaette huvitav kuulata. Po\u0303nevust tekitas ka koral\u2019e lisatud elektroonika, mida Dawada fantaasiarohkelt kasutas."}, {"text_idx": "#000200", "text": "Festivali ja\u0308rgmine pa\u0308ev algas paljulubavalt: esines nimekas briti pianist Taz Modi koos endale juba nime teinud keelpillikvartetiga Prezioso. Esimesed akordid olidki paljulubavad: hea haridusega pianisti tunneb ko\u0303last kohe a\u0308ra! Aga kahjuks sellega huvitav osa lo\u0303ppeski. Reklaami uskudes vo\u0303ib kergesti minna nii, nagu laulis vanameister Artur Rinne3: \u201eKes veerand uskus, see poole petta sai...\u201d Kava koosnes umbes minuti-pooleteise pikkustest lu\u0308hivormidest. Hoolimata va\u0308itest, et seaded tehti spetsiaalselt Preziosole mo\u0303eldes, ja\u0308id vo\u0303imalused, mida kvartett saanuks pakkuda, siiski kasutamata: neile ja\u0308eti vaid pikad taustanoodid. Alles eelviimases palas usaldati viiulile, ja veidi hiljem ka aldile, paaritaktine soolofraas... Lubatud \u201epeene ambient-elektroonikaga loodud kordumatud helimaastikud\u201d ja\u0308id aga kuulmata. Elektroonika kasutamine oli u\u0308priski lihtsameelne, et mitte o\u0308elda saamatu. Na\u0308iteks varasematel aegadel siinsamas festivalil elektroonikaga vu\u0308rtsitatud klaverimuusikat pakkunud Martin Kohlstedt oli hoopis teise tasemega."}, {"text_idx": "#000204", "text": "Michelle David on vo\u0303imsa ha\u0308a\u0308le ja energiaga USA pa\u0308ritolu lauljatar, kes elab Amsterdamis. Seal moodustas ta kohe ka oma ba\u0308ndi The Gospel Sessions, mis nu\u0308u\u0308d on tuntud nime all The True-tons. Ba\u0308ndi kuuluvad Paul Van de Calseijde (tenorsaksofon), Luc Janssens (trompet, klaver), Onno Smit (kitarr), Paul Willemsen (kitarr), Bas Bouma (trummid) ja Claus Tofft (lo\u0308o\u0308kpillid). Reklaamile vastavalt suutvat nad esitada gospelmuusikat viisil, mis liigutavat ka veendunud ateiste. Temperamenti oli nende esinemises to\u0303esti ku\u0308llaga, Michelle\u2019il ja\u0308tkus seda tantsimisekski, mida ta tegi sedavo\u0303rd nakatavalt, et varsti oli kogu saalis viibinud noorem publik tantsimisega ametis. Temperamentne daam sai suure osa publikust ka kaasa laulma. To\u0303eline hea tuju kontsert!"}, {"text_idx": "#000208", "text": "Festivali teist poolt alustas nn uue laine suurkuju, saksofonist, helilooja ja visiona\u0308a\u0308r Steve Coleman ansambliga Five elements. Va\u0308idetavalt ja\u0308rgivad Colemani visioone paljud uuendusmeelsed muusikud, sest tema muusika intensiivsus ja energia olevat erilised. Colemani meetodi olemus seisneb eelkomponeeritud moodulites ehk motiivirakkudes, mida ma\u0308ngitakse suvalises ja\u0308rjekorras. See vo\u0303imaldab \u201eigal muusikul liikuda spontaanselt edasi vo\u0303i tagasi erinevatesse osadesse, tuues esile muusika eri kihid. Nii saab interaktiivsel meetodil pala vormi igal kontserdil uuesti leiutada\u201d. Selline on asja teoreetiline pool (ideaalis). Steve Coleman altsaksofonil ja Jonathan Finlayson trompetil demonstreerisid ku\u0308ll oma instrumendi tehnilise valdamise vo\u0303imekust, s.t motiivirakkudega suvalist opereerimist: bassimehe umbes viiesekundine motiivirakuke kordus umbes ku\u0308mne minuti jooksul samast noodist ja samas tempos muutumatul kujul (elektrooniline luuper oleks sellega pareminigi hakkama saanud?!). Siin tekkis aga ku\u0308simus, et kus on siis muusika. Kahes esimeses u\u0308lipikas \u201ekompositsioonis\u201d oli trummar Sean Rickmani osa sama u\u0308ksluine. Mingi areng tekkis kolmandas u\u0308ksuses, kui trummid liikusid Ladina-Ameerika ru\u0308tmikaga sarnanevasse valdkonda. Kokkuvo\u0303ttes mo\u0303jus see Steve Colemani \u201evisioon\u201d omamoodi hoiatusena, mis vo\u0303ib muusikaga juhtuda sellise mittemuusikalise (aritmeetilise?) ka\u0308sitluse tulemusel."}, {"text_idx": "#000210", "text": "Rahel Talts Ensemble\u2019i etteaste oli Taanis Syddansk Musikkonservatoriumis o\u0303ppiva noore helilooja Rahel Taltsi 2022. aastal ilmunud debu\u0308u\u0308talbumi \u201ePower of Thought\u201d Eesti esitlus. Siinkohal tuleks ma\u0308rkida, et Rahel Talts on saksofonisti Helmut Aniko lapselaps, seega juba kolmandat po\u0303lve dz\u030ca\u0308ssmuusik. Tema viieteistku\u0308mneliikmelise rahvusvahelise ansambli muusikast vo\u0303ib leida nii dz\u030ca\u0308ssist, folgist kui ka popmuusikast pa\u0308rit inspiratsiooni. Ta\u0308nu plaadi salvestamiseks tehtud to\u0308o\u0308le ko\u0303las ansambel u\u0308htlaselt ja su\u0308mpaatselt, kuigi kohati pisut naiivselt (vo\u0303i oli see taotluslik?). Heade soolodega paistsid silma nii Rahel Talts ise (klaver ja su\u0308ntesaator) kui ka Malthe Kaptain (trompet ja flu\u0308u\u0308gelhorn), Donatas Petreikis (saksofon ja vokaal) ja Ma\u00adriusz Pras\u0301niewski (kontrabass). Kogu kava (esitusele tulid ka mo\u0303ned albumile mitte jo\u0303udnud lood) iseloomustas ha\u0308sti la\u0308bi komponeeritud nu\u0308ansirikas muusika, kus oli piisavalt ruumi ka improvisatsioonile. Ja\u0308a\u0308me huviga oota\u00adma noore autori uusi to\u0308id."}, {"text_idx": "#000212", "text": "Portugali laulja Sara Correia kontserti vo\u0303ib pidada u\u0308heks ta\u0308navuse festivali tipphetkeks. See oli stiilipuhas fado-kava, ku\u0308ll mitte dz\u030ca\u0308ss, kuid oma esituse meisterlikkuselt elamuslikumaid kavasid sellel festivalil. Laulja vo\u0303imas ja varjundirikas ha\u0308a\u0308l andis suurepa\u0308raselt edasi portugali rahvusliku muusikastiili intensiivsust ja kirge ko\u0303ige selle juurde kuuluvaga. Oma esimese suurema tunnustuse saavutas Sara juba kolmeteistku\u0308mneaastaselt, vo\u0303ites konkursi \u201eGrande Noite do Fado\u201d. Pa\u0308rast 2020. aastal ilmunud albumit \u201eDo Corac\u0327a\u0302o\u201d, mis nomineeriti 2021. aastal Latin Grammy auhinnale ja vo\u0303itis parima fado-albumi tiitli Portugali PLAY (Pre\u0301mios da Mu\u0301sica Portuguesa) auhindadel, ja\u0308rgnesid lauljal kontsertturneed paljudes maailma maades. \u201eJazzkaarele\u201d saabus Sara Correia oma ala tippudest koosneva ansambliga: Diego Clemente (akustiline kitarr), A\u0302ngelo Freie (Portugali kitarrivirtuoos) ja Frederico Gato (bass). Publiku sai ta pihku juba esimeste palade ja\u0308rel, kontserdi lo\u0303pul skandeeris publik pu\u0308sti seistes ja lisapala no\u0303udes. Selle esitas Sara ilma mikrofonita, demonstreerides seega, et kontsert ei ko\u0303lanud lindilt, nagu see ta\u0308napa\u0308eval nii mo\u0303nigi kord juhtub."}, {"text_idx": "#000214", "text": "Chris Morrissey on oma ma\u0308rkimisva\u0308a\u0308rse karja\u0308a\u0308ri jooksul teinud koosto\u0308o\u0308d mitme laiemaltki tuntud ansambliga ja vo\u0303itnud tunnustust ka arranz\u030ceerija ja ba\u0308ndiliidrina. Po\u0303hilise tunnustuse saavutas ta siiski suurepa\u0308rase bassima\u0308ngijana, aga ka u\u0308ksnes temale iseloomuliku intiimse helikeelega laulukirjutajana. Heliloojana ja ba\u0308ndijuhina on ta avaldanud viis albumit, mida ko\u0303iki on ko\u0303rgelt hinnatud. Olles ba\u0308ndis nii bassima\u0308ngija kui ka isikupa\u0308rase ha\u0308a\u0308le, maneeri ja liikumisega vokalist, esitas ta ko\u0303ik oma lood veatult, kuid ka ilma erilise sisemise tuleta. Morrisseyd toetasid samuti veatult esinenud Charlotte Greve (altsaksofon, vokaal), Barco Bolfelli (kitarr, vokaal) ja Bill Campbell (trummid). Paraku oli kontrast eelmise kontserdiga liialt suur, et nende sugugi mitte halb esitus to\u0303eliselt mo\u0303jule pa\u0308a\u0308senuks."}, {"text_idx": "#000216", "text": "Havanna pianist, helilooja, arranz\u030ceerija (va\u0308idetavalt ka lo\u0308o\u0308kpillima\u0308ngija) ja laulja Jorge Luis Pacheco on Kuuba uue po\u0303lvkonna dz\u030ca\u0308ssi u\u0308ks juhtfiguure. Oma silmapaistvalt hea tehnikaga pa\u0308lvis ta tunnustuse Montreux\u2019 dz\u030ca\u0308sspianistide konkursil S\u030cveitsis. Seda (eriti akorditehnikat) demonstreeris ta ka \u201eJazzkaarel\u201d oma kava esimeses pooles, mis mo\u0308o\u0308dus valdavalt forte fortissimo\u2019s, paistes silma suurte akordide ja efektsete, u\u0308le klaveri glissando\u2019dega. Kava teine pool oli teistsugune: alates kompositsioonist \u201eSilence\u201d (\u201eVaikus\u201d) vo\u0303is veenduda, et lisaks suurepa\u0308rasele so\u0303rmetehnikale valdab ta ha\u0308sti ka dz\u030ca\u0308ssmuusika intiimsemat poolt. \u201eVaikuses\u201d, aga eriti tema pisitu\u0308trele pu\u0308hendatud palas \u201eJolanda\u201d sai kuulda suurepa\u0308raseid meloodia- ja harmooniaka\u0308sitlusi. Ta kasutas va\u0308gagi vaimukalt populaarset improvisatsioonide huvitavamaks muutmise vo\u0303tet, kus improvisatsioonile mingil teemal tuuakse sisse va\u0308ike, kuid vo\u0303imalikult ootamatu kontrastne fraas mingist u\u0308ldtuntud laulukesest4 ja ja\u0308tkatakse siis ka\u0308sil olnud teemal. Nii po\u0303imis ta siia koguni viis a\u0308ratuntavat teemalo\u0303iku (sh Euroopa Liidu hu\u0308mni). Ootamatult huvitava harmoonialahenduse pakkus ta aga tuntud laulu \u201eQuantanamera\u201d meloodiale. See osa kavast na\u0308itas, et Pacheco on to\u0303esti va\u0308a\u0308rt legendaarse Kuuba pianisti Chucho Valde\u0301si ja\u0308rglase tiitlit. Kava lo\u0303ppes 3. osaga tema uuest, su\u0308mfooniaorkestrile kirjutatud teosest. Klaveri ja va\u0308ikese ansambli esituses ko\u0303las see u\u0308sna sarnaselt kava alguse la\u0308rmakate lugudega. Huvitav olnuks kuulda selle teose orkestriversiooni. Kokkuvo\u0303ttes oli see kava omana\u0308oline, u\u0308litemperamentne vaheldus festivaliprogrammis. Peaaegu oleksin unustanud teha komplimendi trummar Frank Durand\u2019ile \u2014 suurepa\u0308rased soolod ja fantaasiarikas taustama\u0308ng."}, {"text_idx": "#000218", "text": "Pa\u0308rast neid temperamentseid elamusi la\u0308ksin kuulama arvatavalt maksimaalselt kontrastset esinejat, soomlannat Linda Fredrikssoni, varemalt rokkivates punkdz\u030ca\u0308ssi koosseisudes esinenud saksofonisti. Kava esimese poole muljed langesid u\u0308hte briti muusikaajakirja Uncut albumi \u201eJuniper\u201d (eesti k \u201eKadakas\u201d) iseloomustusega, mille so\u0303nul vo\u0303iks Linda Fredrikssoni muusikat pidada ha\u0308mmastavalt mo\u0303juvaks intiimseks folkrokiks. Tunnustavalt peaks siinjuures mainima ka tema saateansambli osa. Kava teine pool, kus Linda ma\u0308ngis peaaegu endapikkuse baritonsaksofoniga, meenutas rohkem muusiku varasemaid punkariaegu. Kuulajaile oli siin ka pisike u\u0308llatus: tema vanaemale pu\u0308hendatud lugu oli a\u0308ratuntavalt sarnane Raimond Valgre \u201eSinilinnuga\u201d, sarnasust oli mo\u0303lema osaga, kuigi muusiku tausta arvestades ei ole teadlik kopeerimine ku\u0308ll usutav."}, {"text_idx": "#000221", "text": "Norralaste ansambli Beady Belle nime taga peituvat Beate S. Lechi vo\u0303ib julgelt nimetada maailmara\u0308nduriks. Pa\u0308rit Po\u0303hja-Norra va\u0308ikelinnast Altast, on ta ta\u0308naseks esinenud umbes kahesajas linnas, kaheku\u0308mne kaheksal maal ja mitmel kontinendil. Juba tema esimene album \u201eHome\u201d sai suure menu osaliseks. Kaksku\u0308mmend u\u0308ks aastat hiljem (2022) andis ta va\u0308lja albumi \u201eNothing but the truth\u201d, mille kohta ta on o\u0308elnud: \u201eSee on kokkuvo\u0303te meie u\u0308hisest teest, ehe ja aus Beady Belle.\u201d Vaatamata reklaamis toodud pikale stiilide loetelule oli ka\u0308esolev esinemine, mida vo\u0303iks nimetada kontsert-tantsuo\u0303htuks, keskendunud rohkem funky\u2019likule stiilile ja seeto\u0303ttu sobib siia imeha\u0308sti laulja enda soovitus: \u201eVa\u0308him, mida teha saate, on oma kiitust tantsides va\u0308ljendada!\u201d Ba\u0308ndi esitus oli viimse kui detailini (isegi taustalauljate peapo\u0308o\u0308rded) paika pandud, ba\u0308ndi ja taustalauljate tase u\u0308liprofessionaalne ja po\u0303hjamaalaste kohta uskumatult temperamentne. Beady Belle esines koosseisus Bea\u00adte S. Lech (vokaal), Bjarne Chr. B. B. Gustavsen (klahvpillid), Marius Reksj\u00f8 (bass), Ola \u00d8verby (lo\u0308o\u0308kpillid) ning Agnes Andersen, Ingrid Fantoft ja Helene Seljehaug (taustavokalistid). Elamuslik esitus nii ko\u0303rvale kui jalgadele."}, {"text_idx": "#000225", "text": "Tiitel \u201ekuue Grammy nominent\u201d ra\u0308a\u0308gib ise juba enda eest. Seekord pidas reklaam ta\u0308ielikult paika: abikaasade Marcus ja Jean Baylori duo on praeguse maailma u\u0308ks silmapaistvamaid dz\u030ca\u0308ssikooslusi. Nende koosto\u0308o\u0308s kohtuvad dz\u030ca\u0308ss, gospel, bluus ja soul oma ehedaimais varjundeis. Laulja suurepa\u0308rane, hea ulatusega ha\u0308a\u0308l ja siiras suhtumine esitatavasse muudavad lood vastupandamatult haaravaks. Siin on u\u0308hendatud va\u0308rske, omana\u0308oline fraseerimine nutika improvisatsiooniga, mis on pa\u0308lvinud lugematuid kiiduso\u0303nu. Marcus on tuntud ka helilooja, seadete autori, produtsendi ning suurepa\u0308rase trummari ja ba\u0308ndijuhina. Nende kava koosnes nii omaenda kompositsioonidest kui ka dz\u030ca\u0308ssi- ja gospeliklassikast, mis tundus eriti Jeanile hingela\u0308hedane olevat. Hingela\u0308hedaseks laulis ta selle ka publikule, kellega tekkis kohe imeline kontakt, mis pa\u0308a\u0308dis saali ja solisti mo\u0303nusa koosto\u0308o\u0308ga kontserdi lo\u0303puosas. Kuidagi ei saa mainimata ja\u0308tta ka teisi muusikuid eesotsas Marcus Bayloriga, kelle ba\u0308ndiliidri vo\u0303imeid na\u0308itab juba sellise suurepa\u0308rase ansambli loomine ise. Ba\u0308ndist, mille ko\u0303igi liikmete kohta saab kasutada vaid u\u0308livo\u0303rdes kiiduso\u0303nu, tooksin siiski eraldi va\u0308lja pianist Terry Breweri, kelle sissejuhatused ja vahema\u0308ngud ei ja\u0308tnud midagi soovida. Selle festivali vaieldamatult suurimaid elamusi!"}, {"text_idx": "#000226", "text": "Duo Marcus ja Jean Baylor."}, {"text_idx": "#000228", "text": "Liisi Koiksoni ja Joel Remmeli uue albumi \u201ePo\u0303imumised\u201d esitlus oli oma sisukuselt ja ka tasemelt u\u0308ks va\u0308heseid, mida oli vo\u0303imalik pa\u0308rast The Baylor Projectit (kuulamise mo\u0303ttes) aktsepteerida. See oli oma olemuselt ku\u0308ll po\u0303hjamaiselt kammerlik, kuid ansambli mo\u0303ttes ta\u0308iuslik esitus. Ansambli liikmed on maininud, et tahavad esitada lugusid, mis on neile endile su\u0308damela\u0308hedased. Sellega on seletatav ka publikuga tekkiv su\u0308nergia, mis oma kordumatuses ja\u0308a\u0308b meelde nii publikule kui esinejaile. Liisi Koikson on teinud viimastel aastatel lauljana suure arenguhu\u0308ppe. Liisi mitte eriti dz\u030ca\u0308ssilik, kuid siiras esitus haakub suurepa\u0308raselt Joeli u\u0308dini dz\u030ca\u0308ssiliku na\u0308gemusega. Ja ime ku\u0308ll, tekib ideaalne ansambel! Jo\u0303udu omana\u0308olise raja tallamisel!"}, {"text_idx": "#000230", "text": "O\u0303htu lo\u0303petamine ja\u0308i eksperimentaalse u\u0308rituse, dz\u030ca\u0308ssi-ra\u0308pi stiilis tantsuo\u0303htu kujundada. Lavale tulidki mo\u0303lema stiili tipud: ra\u0308pparid reket, villemdrillem ja nublu koos meie dz\u030ca\u0308ssitippudega, eesotsas Raivo Tafenauga. Raivo Tafenau on u\u0308ritanud stiile miksida varemgi, seekord tegi ta seda koos Raun Juurika (klaver), Kalle Pilli (kitarr), Janno Trumpi (bass), Ramuel Tafenau (trummid) ja taustalauljate Marianne Leiburi ning Jana Ku\u0308tiga. Po\u0303hitegijana kuulus seltskonda DJ Lauri Ta\u0308ht. Tulemus: \u201eRAP\u2019nJazz\u201d oli suureks va\u0308ljakutseks ko\u0303igile osalistele. Oli lootus, et ka siin juhtub midagi u\u0308llatavat ja a\u0308gedat. Pa\u0308riselt nii see siiski ei la\u0308inud \u2014 Raivo ja Janno na\u0308gid ku\u0308ll to\u0303sist vaeva ja ko\u0303lasid mitmed a\u0308gedad soolod, kuid u\u0308ldmulje kaldus siiski valdavalt ra\u0308pi kasuks, enamus soolode nu\u0308ansse kadus u\u0308ldise la\u0308rmakavo\u0303itu tausta sisse."}, {"text_idx": "#000233", "text": "Ben Wendel Groupi kontsert oli u\u0308sna dz\u030ca\u0308ssi stiiliskaala teisest a\u0308a\u0308rest \u2014 see ei olnud ku\u0308ll avangardism, kuid saksofonist (va\u0308idetavalt ka pianist), fagotima\u0308ngija ja helilooja Ben Wendel on tuntud oma motiivipo\u0303hise improvisatsiooni ja kompositsioonistiili poolest, milles on tunda nii dz\u030ca\u0308ssi, postpopi, klassika kui ka postroki mo\u0303jusid. Tema talent to\u0303usis orbiidile 2000-ndate algul futuristlikku muusikat viljelenud ansambli Kneeboy koosseisus, kui nende album \u201eTwelve Songs by Charles Ives\u201d pa\u0308lvis Grammy nominatsiooni. Solistina on ta a\u0308ratanud ta\u0308helepanu ka oma sisutihedate albumitega \u201eSimple Song\u201d (2009) ja \u201eWhat We Bring\u201d (2016). Heliloojana on ta pa\u0308lvinud rea mainekaid auhindu: ASCAPi5 dz\u030ca\u0308ssihelilooja; 2008. ja 2011. aastal Chamber Music America New Works Grant ja Kanada Kunstide No\u0303ukogu auhind Victor Martyn Lynch-Staunton Award. \u201eJazzkaarel\u201d esitles ta oma uut albumit \u201eAll One\u201d, mis ilmus vaid paar pa\u0308eva enne festivali, 21. aprillil. Kuna tema ma\u0308ngu iseloomustab tehniline meisterlikkus, suurepa\u0308rane ru\u0308tmitunne ja isikupa\u0308rane fraseerimine, mida ko\u0303ike me ka Tallinnas kuulda saime, vo\u0303ib tema uuele albumile edu ennustada. Tema loomingul aitasid meieni jo\u0303uda Ben Wendel Groupi liikmed pianist Taylor Eigst, bassist Harish Raghavan ja trummar Nate Wood."}, {"text_idx": "#000235", "text": "Ja\u0308rgmisena oli kavas uus z\u030canr, dz\u030ca\u0308ssmuinasjutt. La\u0308ksin seda etendust(?) vaatama teatava uudishimuga: mis u\u0308hendab mustlaste muinasjutte dz\u030ca\u0308ssiga? Pealegi, kui sellele annab \u201eabstraktse-improvisatsioonilise lisamo\u0303o\u0303tme\u201d visuaalkunstnik Emer Va\u0308rk, kelle to\u0308o\u0308d asetuvad reklaami kohaselt stsenograafia, videokunsti ja valguskujunduse piirimaile, millele lisandub laulja, arranz\u030ceerija ja helilooja Jana Ku\u0308ti looming. Esitajateks Raimond Ma\u0308gi (elektroonika, elektribass, kontrabass), Emer Va\u0308rk (visuaal) ja Jana Ku\u0308tt (laul). Pean tunnistama, et mustlaste muinasjuttudest ei tea ma suurt midagi, seega lootsin end ka veidi harida. Etenduse algus venis, see vo\u0303is ehk olla na\u0308iteks unejutt? Kui mo\u0303ne aja pa\u0308rast alustas lauljatar oma keha masseerivate su\u0308gavate liigutustega, arvasin, et ku\u0308llap jo\u0303udis uni o\u0303udusunena\u0308gude faasi. Ja\u0308rgmist faasi aga ei osanud ku\u0308ll unena\u0308gudega seletada: see vo\u0303is olla pigem seksuaalfantaasia... Visuaalne ja ka heliline pool ei aidanud asjast aru saamisele kuidagi kaasa. Jo\u0303udsin ja\u0308reldusele, et ma ei taipa sedalaadi kunstist suurt midagi. Raimond Ma\u0308gi, kes on tuntuks saanud basskitarristina, helimanipulatsioonide ja sa\u0308mplerite, aga ka mitmesuguste su\u0308ntesaatorite kasutajana, oli pingsalt ametis helitausta loomisega. Minu jaoks oli ka see veidi raskepa\u0308rane ja sidet muinasjuttudega ei osanud ma kusagilt leida. Ka etenduse sidet dz\u030ca\u0308ssiga ei osanud ma leida, isegi mitte Raimondi bassisoolode ko\u0303lades. Aga nagu algul o\u0308eldud: viga vo\u0303is olla ka minus..."}, {"text_idx": "#000237", "text": "Festivali lo\u0303petamise au oli seekord usaldatud viis aastat tagasi valminud, Eesti Vabariigi 100. aastapa\u0308evaks kirjutatud Erki Pa\u0308rnoja suurteose \u201eSaja lugu\u201d Rasmus Puuri uuesti arranz\u030ceeritud variandile. Teos oli omal ajal mo\u0303eldud kingitusena Eesti Vabariigile tema suure ta\u0308htpa\u0308eva puhul. Ta\u0308navu tuli lavale lisaks ku\u0308mneliikmelisele ansamblile ka VHK6 keelpilliorkester Rasmus Puuri juhatusel, mis andis teosele hoopis uue ko\u0303la. Tegu on po\u0303hjalikult la\u0308bi komponeeritud su\u0308mfoonilise muusikaga, mis hoolimata mo\u0303ningatest dz\u030ca\u0308ssilikest elementidest ei ole siiski dz\u030ca\u0308ss. Aga ega see nii mo\u0303eldud olnudki. Tulemusega vo\u0303ib igati rahule ja\u0308a\u0308da. Muidugi tekib ku\u0308simus, kuidas ko\u0303lanuks teos professionaalse orkestri, na\u0308iteks Tallinna Kammerorkestri esituses, sest olgem ausad, kuigi noored muusikud andsid endast parima, on orkestrite ko\u0303las ja ma\u0308ngijate oskustes siiski suur vahe."}, {"text_idx": "#000239", "text": "Ko\u0303nealuse kontserdiga 34. \u201eJazzkaar\u201d ka lo\u0303ppes. Kas see oli tingitud pikast koroonapausist vo\u0303i olid tegijad leidnud sobiva soone kava koostamisel, aga publikupuudust tunda ei olnud. Kava u\u0308lesehitus on aastatega muutunud u\u0308htlasemaks, u\u0308htki otsest \u201ea\u0308rakukkumist\u201d ette ei tulnud, mo\u0303ned pisut po\u0303hjendamatud etteasted (ikkagi dz\u030ca\u0308ssifestival) on seletatavad sellega, et ko\u0303iki pisiasju pole vo\u0303imalik nii suure u\u0308rituse puhul ette na\u0308ha. Aga vo\u0303imalik, et mo\u0303nede eksperimentidega katsetati ka u\u0308rituse piire, s.t, et mida publik on no\u0303us veel aktsepteerima. Tunnustama peaksin ka festivali korraldustoimkonda, ko\u0303ik toimis to\u0303rgeteta."}, {"text_idx": "#000240", "text": "1 Tuntud teema Dmitri S\u030costakovits\u030ci 7. su\u0308mfooniast ja 8. kvartetist."}, {"text_idx": "#000241", "text": "2 Stiil, mille puhul lauldakse ru\u0308tmiga sobivaid silpe, nende ta\u0308hendusele ta\u0308helepanu po\u0308o\u0308ramata."}, {"text_idx": "#000242", "text": "3 Artur Rinne oli nooruses tegev ka dz\u030ca\u0308ssi alal."}, {"text_idx": "#000245", "text": "26. aprillist kuni 7. maini kestnud Eesti muusika pa\u0308evade juhtlo\u0303ngaks oli valitud fundamentaalsete mo\u0303istete paar \u201eHing ja Vaim\u201d, mis oli jaotatud festivali po\u0303hiasupaiga ehk Tallinna \u2014 \u201eHing\u201d \u2014 ja Tartu (va\u0308ikese programmi, 5.\u20137. maini) \u2014\u201eVaim\u201d \u2014 vahel (siinne kirjutis po\u0303hineb Tallinnas toimunul). Erinevates vaimsetes o\u0303petustes on mo\u0303isteid \u2019vaim\u2019 ja \u2019\u2019hing\u2019 lahti mo\u0303testatud pisut erinevalt. Nii nagu ikka, pole sedalaadi mo\u0303istete verbaalne va\u0308ljendamine, lo\u0303plik ja ta\u0308iuslik kirjeldamine kunagi vo\u0303imalik, sest meie keel on piiratud, vo\u0303rreldes metafu\u0308u\u0308silise paljumo\u0303o\u0303tmelisusega. Elu mu\u0308steeriumi saladusele pa\u0308a\u0308seb la\u0308hemale kunstiliste vahendite kui definitsioonidega. Igapa\u0308evakeeles on so\u0303nadel \u2019vaim\u2019 ja \u2019hing\u2019 aga palju ta\u0308hendusnu\u0308ansse, kuni selleni va\u0308lja, et vahel ei pruugitagi neil kui mittemateriaalsetel olemusvormidel vahet teha. Iseloomustaksin lu\u0308hidalt vaimu kui u\u0308hendust Algallikaga, inimese n-o\u0308 ko\u0303rgeima, jumaliku pa\u0308ritoluga, ning hinge kui elujo\u0303udu, vitaalsust ja u\u0308htlasi kehastusteu\u0308lest ma\u0308lutasandit, mis sisaldab potentsiaalina pere- ja sugupuuliini ma\u0308lu, mis tuuakse (enamasti alateadlikul tasandil) kaasa uude kehastusse. Teise rakursi alt aga la\u0308heneksin nii: hing on otseselt seotud tundemaailmaga ja on kogenud siin planeedil spektrit po\u0303rgust paradiisini. Inimolendite nii individuaalsesse kui ka kollektiivsesse hingema\u0308llu on salvestatud nii mo\u0303ndagi, mida vo\u0303ib ka seostada u\u0308ldtuntud mo\u0303istega \u2019karma\u2019. Puhas vaim on aga neutraalne Vaatleja, kes ei samastu ei tundeliigutuste ega emotsionaalse virvarriga. Enamasti on inimkehastuses hinge- ja vaimutasand omavahel tihedalt po\u0303imunud. Veel u\u0308he nurga alt vaadates vo\u0303iks Vaimu seostada meheliku algenergia ja Hinge naiseliku algenergiaga, mis on olemas igas inimeses, ning ko\u0303rgem vaimne u\u0308lesanne on viia need tasakaalu ja harmooniasse."}, {"text_idx": "#000246", "text": "Aastatuhandeid on inimeksistentsiga kaasas ka\u0308inud varjupool, mille Carl Gustav Jung sajand tagasi vo\u0303ttis kokku Varju arhetu\u0308u\u0308bi alla, ning hulk aega hiljem to\u0303i Eckhart Tolle kasutusele \u2019valukeha\u2019 mo\u0303iste. Mo\u0303isted \u2019arhetu\u0308u\u0308pne vari\u2019 ja \u2019valukeha\u2019 on hingetasandi na\u0308htused. Alateadvuses peitunud Varju on inimkond va\u0308ga kaua aega surunud ko\u0303ik selle, mis pole mahtunud parasjagu kehtivasse u\u0308hiskondlikku normatiivsusse, kaasa arvatud kordumatu eripa\u0308ra, metafu\u0308u\u0308silise vo\u0303imekuse ja igat liiki geniaalsuse (ka sellise, mille puhul inimesel on alateadlik hirm, et u\u0308hiskond vo\u0303iks selle a\u0308ra to\u0303ugata kui hullumeelsuse). To\u0308o\u0308tame praegusel ajastul la\u0308bi kollektiivses teadvuses peituvaid su\u0308gavaid varjumustreid ning kunsti kaudu on vo\u0303imalus paljutki sellest esmalt esile tuua ja seeja\u0308rel transformeerida. Seeto\u0303ttu on erakordselt oluline to\u0303sta fookusse hing ja hingestatus \u2014 ajastul, mil oleme silmitsi transhumanistliku agenda pealetungiga. Inimesel, kes laseb end allutada transhumanismil, ei ole enam suvera\u0308a\u0308nsust hinge- ja vaimutasandil, ehkki ta ei pruugi sellest ise arugi saada. Samas ei na\u0308e ma transhumanismi to\u0303usu praegu veel ka fataalse antusena, sest endiselt on olemas vo\u0303imalus tuua AI hingestatud maailma teenistusse (ja mitte langeda hingestatud olendina AI u\u0308lemvo\u0303imu alla). Praegustes arengutes ja valikutes on ku\u0308simus selles, kuhu me oma fookuse suuname, mida toidame oma ta\u0308helepanu, hinge- ja vaimuenergiaga. Kas loome ja hoiame u\u0308hendust orgaanilise maailmaga vo\u0303i lubame (ka siis, kui seda endale ei teadvusta) u\u0308lemvo\u0303imu vo\u0303tta anorgaanilisel maailmal? Selles kontekstis oli \u201eHing ja Vaim\u201d Eesti muusika pa\u0308evade teemana va\u0308ga aktuaalne ja eksistentsiaalselt oluline valik."}, {"text_idx": "#000247", "text": "Looja va\u0308e (hinge ja vaimu) avaldumist inimeses ei ole kuidagi vo\u0303imalik va\u0308ljastpoolt a\u0308ra keelata ja takistada. U\u0308ksnes need piirangud, mida inimene ise on elu jooksul omaks vo\u0303tnud vo\u0303i alla laadinud (perekonnas, haridusasutustes ja mujal u\u0308hiskonnas) ning mis piiravad teda seestpoolt, saavad hingestatud inimese to\u0303elist enesetunnistamist ja -avaldumist takistada ja pidurdada \u2014 kuni ta selle la\u0308bi na\u0308eb ja otsustab valida teisiti. Sedalaadi teekonna selge va\u0308ljendus ilmneb Mari-Liis Valkoneni teoses \u201eTee kergusesse\u201d, mille esiettekanne oli ta\u0308navusel EMPil (vt keelpillikvarteti M4gnet kontsert)."}, {"text_idx": "#000248", "text": "Uus, ko\u0303rgemal teadvustasandil, hingestatud maailm asub meie sees ja meil on vaja see u\u0308ksnes \u2014 hirmuvabalt \u2014 enda sisevaramust esile tuua. Ko\u0303ige enam ko\u0308idavad mind nu\u0308u\u0308dismuusikas teosed-kavad, kus tajun helilooja-interpreedi selget ja puhast allikau\u0308hendust oma hinge ja vaimuga. Hingema\u0308lu puhastus on sealjuures oluline protsess ja nu\u0308u\u0308diskunsti kaudu ilmutavad end paljud transformeerimist vajavad teemad. Ko\u0303ige vo\u0303imsamalt just sellesse teemasse ilmutuslikult sukelduv uus teos EMPil oli Tatjana Kozlova-Johannese \u201eTumedad tiivad\u201d (sellest ja teistest ulatuslikumatest uudis\u00adteostest la\u0308hemalt artikli ja\u0308rgmises osas) ERSO esituses, aga samuti olid huvitavaid energeetilisi transformatiivseid protsesse va\u0308ljendavad Evelin Seppari \u201eKraft\u201d ja Maria Rostovtseva \u201eCalcium Cooke 1959\u201d samal kontserdil 28. aprillil. ERSO ko\u0303las Normunds S\u030cne\u0304 ka\u0308e all nu\u0308u\u0308dismuusikat esitades rikkalikult ja su\u0308titavalt ning Lepo Sumera 6. su\u0308mfoonia, ta\u0308nu paljukordsele esitamisele hiljutises su\u0308nteeskunstiteoses \u201eMacbeth\u201d, kristallselgelt ja karismaatiliselt."}, {"text_idx": "#000251", "text": "Ta\u0308navuse EMPi u\u0308ks kulminatsioone oli Arvo Pa\u0308rdi keskuses (ja hiljem ka Tartus) ettekandele toodud met\u00adsosoprani Iris Oja, lo\u0308o\u0308kpillima\u0308ngijate Vambola Kriguli ja Lauri Metsvahi ning Tammo Sumera (elektroonika) kava \u2014 terviklikult haarav, intensiivne, elusast musitseerimisest pulbitsev nii o\u0303rnhabraste hoovuste kui ekspressiivsete ooperlike kulminatsioonide va\u0308ljendamisel, laetud pingega alates esimesest muusikalisest vo\u0303belusest kuni viimse heli vaibumiseni. Liina Sumera \u201eLa fontana malata\u201d / \u201eHaige purskkaev\u201d oli ta\u0308navuse festivali u\u0308ks isikupa\u0308rasemaid ja va\u0308rvikamaid uudisteoseid. Helena Tulve \u201eSool\u201d ja Kozlova-Johannese \u201ePurskkaev 2\u201d pa\u0308rinevad mo\u0303lemad 2011. aastast, ku\u0308tkestades oma ajatu iluga ja mo\u0303judes samas va\u0308ga va\u0308rskelt. U\u0308lo Kriguli uudis\u00adteoses \u201eHouse of Veils\u201d ei ka\u0308ivitunud esiettekandel live-elektroonika vajalikul ma\u0308a\u0308ral, ent ka sellises versioonis oli see sugestiivne kuulamiskogemus. Ko\u0303igist neist ta\u0308helepanuva\u0308a\u0308rsetest teostest kirjutan pikemalt festivaliartikli ja\u0308rgmises osas."}, {"text_idx": "#000252", "text": "Festivali avas Tallinna Uue Muusika ansambel Arash Yazdani juhatusel 26. aprillil Kultuurikatlas Toivo Tulevi teosega \u201eSix Last Words of Henry David Thoreau\u201d, mille vo\u0303ib julgesti lugeda juba nu\u0308u\u0308disklassikasse kuuluvaks. Vo\u0303rreldes esmaesi\u00adtusega ERMis 2016. aasta festivalil \u201eAfekt\u201d ko\u0303las solist Ka\u0308dy Plaasi to\u0303lgendus veelgi la\u0308bitunnetatuma, su\u0308gavuti minevamana ja ku\u0308psemana. Ja\u0308rgnes Sander Saarmetsa ta\u0308naseks rahvusvahelisele heliloojate rostrumi\u00adle valitud teose \u201eand the sky turned yellow\u201d/ \u201eja taevas va\u0308rvus kollaseks\u201d Eesti esiettekanne. Elektromagnetlaineid, unena\u0308gu ja vana numbrijaama koodi su\u0308nteesiv hu\u0308pnootiline ku\u0308mneminutine teos to\u0303i mu kujutluspilti Uroborose su\u0308mboli \u2014 mu\u0308u\u0308tilise mao, kes o\u0303gib iseenda saba. Teos algab justkui kosmilise valge mu\u0308raga, satub siis aga po\u0303himotiiviga luupimisse, millest o\u0303nnestub ku\u0308ll natukeseks va\u0308ljuda, ent enne lo\u0303ppu fataalne halastamatu kordussilmuse kujund naaseb. Esiettekandele tulid veel ka Age Veeroosi unena\u0308oline-lu\u0308u\u0308riline \u201eOutlines of the Night\u201d (\u201eO\u0308o\u0308 piirjooned\u201d), Arash Yazdani 2017. aastal loodud \u201eStromateis: Lessness\u201d ja Iisraeli/Rootsi helilooja Dror Feileri \u201eExcarnation\u201d."}, {"text_idx": "#000253", "text": "Lisaks la\u0308bivalt nu\u0308u\u0308dismuusikale pu\u0308hendatud programmidele oli ta\u0308navusel EMPil mitu kontserdikava, mis po\u0303imisid varasemat muusikat uue muusikaga ja pakkusid kontserdikuulajaile avaramat ja mitmekesisemat kogemust nu\u0308u\u0308dismuusika kontsentreeritud dooside ko\u0303rval. 27. aprillil ko\u0303las Mustpeade majas pidulikus atmosfa\u0308a\u0308ris Lauri Jo\u0303elehe plaadiesitluskontsert \u201eAustusavaldus kuldajastule\u201d, mis po\u0303imis Hispaania renessansiajastu muusikat ja sellest inspireeritud Jo\u0303elehe loomingut. Su\u0308ndis sajanditeu\u0308lene sild, mille u\u0308hendavaks tunnusjooneks olid igatsus ja janu hingepuhtuse ja\u0308rele. U\u0308ks kollektiivse hingema\u0308lu aktuaalseid teemasid on loomekanali puhastamine ko\u0303igest ebavajalikust, aegunust, sealhulgas kollektiivsetest varjumustritest. Lauri Jo\u0303elehe loomingut on la\u0308binud ko\u0303lalise puhtuse taotlus, mis teenib u\u0308htlasi kollektiivse hingema\u0308lu puhastamist. Na\u0308htava orgaanilise maailma taga oleva na\u0308htamatu ilma o\u0303rnleebe hingus to\u0303stis ka kuulaja eeterlikku sfa\u0308a\u0308ri. Jo\u0303elehte on viimasel ajal ko\u0308itnud flaz\u030colettidega loodavad u\u0308lemheli-harmooniad. Naturaalne u\u0308lemhelimuusika on ma\u0308rksa la\u0308hemal inimese enda loomulikele keharu\u0308tmidele kui tempereeritud heliko\u0303rgused ning see on u\u0308htlasi u\u0308ks hingema\u0308lu puhastamise viise. Igale Jo\u0303elehe teosele eelnes renessansiajastust pa\u0308rinev inspiratsiooniallikas \u2014 Alonso Mudarra, Diego Pisadori ja Luys de Narva\u0301ezi loomevaramust. Kandvam esituslik roll sel kontserdil oli fantastilisel vioolama\u0308ngijal Garth Knoxil, kes asendas oma teostega ka (Eestisse mitte tagasi jo\u0303udnud) Irina Zahharenkovat, ja sa\u0308raval kandlema\u0308ngijal Anna-Liisa Elleril. Kontserdil ko\u0303las plaadisalvestisega la\u0308hedane kava. Kirill Ogorodnikov, Ene Nael ja Lauri Jo\u0303eleht rikastasid kavaterviku interpretatsiooni igau\u0308ks oma kordumatu isikupa\u0308raga. Esitluskontserdil kuulmata ja\u0308a\u0308nud Jo\u0303elehe kirgas klaveriteos \u201eChant\u201d on ja\u0308a\u0308dvustatud plaadile Irina Zahharenkova vo\u0303imsas esituses, nagu ka u\u0308lemheliteose \u201eChant Harmonique\u201d ansambliversiooni u\u0308limalt nauditav, rikkaliku ko\u0303laspektriga heliu\u0308lesvo\u0303te Garth Knoxilt ja ansamblilt U:."}, {"text_idx": "#000254", "text": "29. aprillil esitas noortest muusikutest koosnev keelpillikvartett M4gnet Teaduste Akadeemia saalis kava, milles Elleri neli miniatuuri raamisid nelja nu\u0308u\u0308dismuusika looja esiettekandeid. Mari-Liis Valkoneni selgete kontuuridega u\u0308heksaminutine \u201eTee kergusesse\u201d ka\u0308tkeb endas hingestatud olendi teekonda, kes pu\u0308u\u0308ab korduvalt murda va\u0308lja madalsageduslikust ahistavast keskkonnast, mo\u0303istes viimaks, et ressursi selleks leiab ta u\u0308ksnes iseenda seest. Arst-residendi ja 2020. aastal \u201eNoore helilooja\u201d preemia pa\u0308lvinud Kristo Klausi \u201eMaskott traavis\u201d on heako\u0303laline ja ru\u0308tmikas, va\u0308rske energiaga lugu, mille ka\u0308ivitavaks ideeks oli helilooja ko\u0303ike u\u0308hendava hea muusika teooria otsing. Lauri Jo\u0303elehe \u201eRosa mystica\u201d inspiratsiooniallikaks olid taas naturaalflaz\u030colettidest tuletatavad u\u0308lemhelirea harmooniad. Jonas Tarm on teoses \u201eJoon\u201d lihtsast laskuvast duur-helireast pu\u0308u\u0308dnud va\u0308lja meelitada maksimaalselt emotsioone ja see on tal hoogsalt o\u0303nnestunud."}, {"text_idx": "#000255", "text": "1. mail andis Rootsi-Mihkli kirikus kontserdi festivali puhuks kokku tulnud vo\u0303rratu kooslus, torupilliorkester. Kontserti kureerinud helilooja Margo Ko\u0303lar astus ka ise u\u0308les torupillima\u0308ngijana, ko\u0303lasid Ko\u0303lari \u201eValguse mustrid\u201d ja Liisa Hirschi \u201eMaa sooned\u201d esiettekandes, lisaks sai kuulata rahvakoraale ja labajalgu, improvisatsioone ja dz\u030cungliha\u0308a\u0308li, orelit, parmupille ja pikkvilesid. Liisa Hirschi uue teose rikkalike resonantsiva\u0308reluste ilu vo\u0303is u\u0308lekandesalvestise po\u0303hjal u\u0308ksnes aimata... Nii nagu Margo Ko\u0303larile torupill, on flo\u0308tist Tarmo Johannesele hingepilliks metsasarv, mis ko\u0303las 2. mail tema soolokavas \u201eMis? Miks? Kuidas?\u201d, kus lisaks sooloflo\u0308o\u0308dile kirjutatud teostele Mari Vihmandilt ja Tristan Murail\u2019lt ko\u0303las Tarmo Johannese \u201eFranz Strauss \u2014 viis etu\u0308u\u0308di\u00bb naturaalsarvele ja elektroonikale. Udo Kasemetsa kontseptuaalse teose \u201eYi Jing Jitterbug Soloctet\u201d ettekande tegi flo\u0308tist seekord samuti naturaalsarvel."}, {"text_idx": "#000256", "text": "Festivali Tallinna-osa lo\u0303ppkontserdil \u201eDuo Eller & Kerikma\u0308e\u201d Mustpeade majas 4. mail u\u0308hendasid Anna-Liisa Eller kanneldel ja Taavi Kerikma\u0308e klavikordil, harmooniumil ja elektroonikal uut muusikat maitsekalt barokiajastu helimeistrite David Kellneri ja Johann Valentin Mederi loominguga. Esiettekandele toodi Ma\u0308rt-Matis Lille \u201eUn\u2019aura dolce... soave vento\u201d (\u201eO\u0303hu pehme paitus... mahe tuulehingus\u201d), mis on inspireeritud Dante Alighieri \u201eJumaliku komo\u0308o\u0308dia\u201d \u201ePurgatooriumi\u201d-osast, milles poeet on jo\u0303udnud just Eedeni aeda ja tunneb o\u0303hu pehmet paitust oma na\u0308ol. Vo\u0303imalik, et teose materjali teatud kontsentreerimine annaks mo\u0303juvama tulemuse, vo\u0303i oli vormiline laialivalguvus taotluslik? Uuest muusikast ko\u0303las veel To\u0303nu Ko\u0303rvitsa \u201eMusic for a Rainy Day\u201d: Prelude & Chaconne ning Helena Tulve algselt oboele kirjutatud teose \u201eValvaja\u201d (2002) uue versiooni esiettekanne su\u0308ntesaatorile, mille tellis Taavi Kerikma\u0308e. \u201eValvaja\u201d uusversioon ko\u0303lab po\u0303nevalt, erksalt ja ko\u0308itvalt, algversiooniga vo\u0303rreldes on lisandunud salapa\u0308ra ja kummastavat ambivalentsust, kindlasti ka ta\u0308nu Taavi Kerikma\u0308e fantaasiarikkale suhestumisele teosega. Kohati, eriti teose lo\u0303pupoole, kostuks helipilte justkui maava\u0308listelt orbiitidelt \u2014 kosmiline Valvaja u\u0308hest teisest dimensioonist?"}, {"text_idx": "#000257", "text": "Eesti muusika pa\u0308evade 2023 alateemaks Tallinnas oli \u201eHing\u201d. Hing, hingamine oli vo\u0303imsalt olemas puhkpilliko\u0303ladest kantud kontsertidel ja su\u0308mboolselt ka keelpillide kontsertidel, sest ku\u0308llap on kuulajale tuttav na\u0308iteks ts\u030cello ko\u0303la vo\u0303rdlemine inimhingega. Festival oli seekord niivo\u0303rd mahukas, et selle kajastamine vo\u0303iks vabalt olla terve grupi inimeste kanda. Ka\u0308esoleva artikli fookuses on Tallinnas toimunud kontserdid alates 1. maist. Neile kontsertidele, aga ka laiemalt festivalile tagasi vaadates eristuvad ilmekalt ja selgelt kontsertide ko\u0303lapildid. Iga kontsert to\u0303i esile omapa\u0308raseid ko\u0303lava\u0308rve, lahendades oma kava kontseptsiooni iseloomulikul moel. Taotlus olla vaid \u201euute teoste u\u0308levaatefestival\u201d ei leidnud sel aastal teostamist. Ma\u0308rksa rohkem vo\u0303is kontserte ko\u0303rvutada mu\u0308steeriumilaadsete vormika\u0308sitluste poolest. Kui palju mo\u0303tisklusi ja arut\u00adelusid selline tulemus no\u0303udis, vo\u0303ib vaid aimata. Muidugi on EMPil esinenud muusikud nu\u0308u\u0308dismuusika vallas a\u0308a\u0308rmiselt kogenud ja no\u0303udlikud tegijad, kuid ega see pu\u0308stitatud u\u0308lesannet kergemaks muuda. Lisaks iseseisvalt tervikuna toimivatele kontserdikavadele vo\u0303ib siin esile tuua ta\u0308iesti uusi na\u0308htusi, mille kogupotentsiaal vo\u0303ib avaneda alles tulevikus, kuid mille esmasest avaldumisest oleme aimu saanud: nii kohtus publik uue orkestriga, nimelt esines 1. mai kontserdil Rootsi-Mihkli kirikus Margo Ko\u0303lari kureerimisel mitmeku\u0308lgse kavaga torupilliorkester."}, {"text_idx": "#000258", "text": "Milline u\u0308ldse peaks olema festival Eesti muusika pa\u0308evad? Vo\u0303imalik, et me oleme harjunud suhtuma sellesse kui eesti uuema muusika pittu peota\u0308ie esiettekandele tulevate teostega. Tundub, et va\u0308hemalt viimati toimunud EMP on aga ette vo\u0303tmas ambitsioonikamat teekonda, et tegelda eesti muusikaga laiahaardelisemalt. U\u0308heks vo\u0303tmeks on asetada eesti heliloojate uudislooming viimaste aastaku\u0308mnete heliloomingu konteksti vo\u0303i tuua juurde ajalooline haare mitmesaja-aastase kaarega. Tundub, et juba viimased paar aastat on Eesti muusika pa\u0308evad ajaloolise kaare esitlemist to\u0303siselt vo\u0303tnud. Nii oli eelmisel, aga ka sel aastal kavas David Kellneri looming ning festival avanes Hispaania kuldajastu meistrite loomingu ko\u0303rvutamisega eesti nu\u0308u\u0308dismuusikaga. Selle kohta vo\u0303iks o\u0308elda, et tegemist on omalaadse vo\u0303ttega panna kava kokku vana ja uue muusika ko\u0303rvutamise po\u0303himo\u0303ttel. Teisalt tundub, et varasema muusika kihistus pole ta\u0308naste heliloojate jaoks mitte arhiivimaterjal, vaid reaalselt elav ja hingav traditsioon, millega ollakse kontaktis oma loomingu vo\u0303i lihtsalt muusikaruumi kogemuse kaudu, olgu selleks siis gregooriuse koraal, barokkmuusika, keskaja heliloojate looming vo\u0303i mo\u0303ni teine vaate- ja mo\u0303ttepunkt. No\u0303ndamoodi polegi u\u0308llatav, et vihjeid ta\u0308naseid loojaid mo\u0303jutavaile varase muusika traditsioonidele ei leia mitte ainult kavaannotatsioonidest, vaid see kontekst on maitsekalt toodud kontserdisaali, luues assotsiatsioone uute teostega."}, {"text_idx": "#000260", "text": "On u\u0308sna omapa\u0308rane, kui laval on koos klavikord ja kannel. Hilisest keskajast pa\u0308rit pill klavikord, mis oli kasutusel la\u0308bi renessansi- ja barokiajastu kuni hilise klassitsismini va\u0308lja, oli eriti populaarne 16.\u201318. sajandil. Oma suhteliselt vaikse ko\u0303la to\u0303ttu leidis klavikord laia kasutamist komponeerimisel, aga ka harjutamisel ning kodusel musitseerimisel. Niisiis on ta heliloojatele u\u0308sna omane \u2014 miks mitte kirjutada uut loomingut sellele ka ta\u0308napa\u0308eval? Teadaolevalt oli klavikord levinud peamiselt saksakeelsetel aladel. Pilli nimega clavichordium mainitakse na\u0308iteks 1404. aastal Saksamaal ilmunud Mindenist pa\u0308rit Eberhardus Cersne traktaadis \u201eDer Minne Regel von Eberhardus Cersne aus Minden 1404: Mit einem Anhange von Liedern\u201d (\u201eArmastuse reegel...\u201d). David Kellneri aegadel oli saksa keel ilmselgelt ka u\u0308ks neist, mida Eestimaa ja Liivimaa aladel ko\u0303neldi. Klassitsismija\u0308rgsel ajastul vajus see instrument unarusse, kuni 19. sajandi lo\u0303pus prantsuse pa\u0308ritolu muusik ja instrumendimeister Euge\u0300ne Arnold Dolmetsch selle taasehitas. Dolmetsch, kes oli saanud inspiratsiooni Briti Muuseumi kogude vanadest instrumentidest, valmistas esmalt 1893. aastal lauto ning seeja\u0308rel klavikorde ja klavessiine mitmetele tollastele ettevo\u0303tetele, nagu Bostonis tegutsev Chi\u00adckering vo\u0303i Pariisis oma tegevust edendanud Gaveau. Kannel on Eesti aladel olnud tuntud juba sajandeid, to\u0303si ku\u0308ll, mitte kromaatilise kandle kujul, mis arenes va\u0308lja alles 20. sajandil. Seeto\u0303ttu on ta\u0308helepanuva\u0308a\u0308rne ko\u0303rvutada neid kahte pilli ta\u0308napa\u0308eva kontekstis, avada huvitav muusikalooline asjaolu ta\u0308mbriliselt po\u0303nevas lahenduses: panna teoses ko\u0303rvuti ma\u0308ngima pigem du\u0308naamilise skaala vaiksemasse poolde ja\u0308a\u0308v klavikord ja sellega vo\u0303rreldes u\u0308sna tugeva ko\u0303laga kannel. Kannelt ja klahvpilli on oma teostes ka\u0308sitlenud ta\u0308nu ansambli Una corda tegevusele juba mitmed heliloojad. Duo Anna-Liisa Eller & Taavi Kerikma\u0308e ja\u0308tkab su\u0308u\u0308vimist David Kellneri loomingusse; ko\u0303lasid helina\u0308ited kogumikust \u201eXVI Auserlesene Lauten-Stu\u0308cke\u201d (Hamburg, 1747).Iga kontserdiga avaneb omakorda u\u0308ha sulnimalt tandemi u\u0308hine musitseerimislaad ning ta\u0308ieneb Kerikma\u0308e vallatav instrumentaarium: seekord olid laval harmoonium, mis andis lu\u0308u\u0308rilisust ja samuti hingamist(!) ning juba mainitud klavikord, u\u0308ks vaiksemaid instrumente muusikaajaloos, mis lausa sunnib inimest mo\u0303tlema oma hingamisele, sest detsibelle on o\u0303hus va\u0308he, detailid muutuvad olulisemaks ning o\u0303hk on sellisel kontserdil ho\u0303redam. Meeleolukalt alanud David Kellneri \u201eFantaasia ja Aaria D-duur\u201d juhatasid sisse ja\u0308rgneva, esiettekandele tulnud teose, Ma\u0308rt-Matis Lille \u201eUn\u2019aura dolce... soa\u00adve vento\u201d. Lill kasutas teoses rohkelt tremolo\u2019t ning no\u0303tkeid poeetilisi fraase ja e-bow\u2019 abil saavutatavat kantileeni. Kammermuusika vaatevinklist ulatusliku, ku\u0308mneminutise intensiivse teose inspiratsiooniallikaks oli Lille annotatsiooni po\u0303hjal \u201ePurgatooriumi\u201d-osa Dante \u201eJumalikust komo\u0308o\u0308diast\u201d. Lille seos varase muusikaga on tuntud, helilooja on pu\u0308hendunud varasema muusika uurimisele ja toomisele oma muusikasse: siinkohal vo\u0303ib meelde tuletada tema ulatuslikke lavateoseid \u201eKurb ro\u0303o\u0303m\u201d (2005) ja ilmalikku mu\u0308steeriumi \u201eArmastajad ja elupo\u0303letajad\u201d (2011). Teisalt on Lille ta\u0308helepanu all olnud ka eesti rahvamuusika ja -luule, mille ilminguid vo\u0303ime kogeda mitmes tema teoses, sealhulgas ooper \u201eTulleminek\u201d (2017). Lill ise viitab duole kirjutatud teose annotatsioonis va\u0308rssidele Dante \u201eJumaliku komo\u0308o\u0308dia\u201d \u201ePurgatooriumist\u201d, kus poeet on jo\u0303udnud just Eedeni aeda ja tunneb o\u0303hu pehmet paitust oma na\u0308ol:"}, {"text_idx": "#000261", "text": "...mahedat ja u\u0308htlast tuulehingust ma tundsin puudutavat oma laupa"}, {"text_idx": "#000265", "text": "Pa\u0308rast sissevaadet muusikaloo varasemasse kihistusse David Kellneri Fantaasia d-moll na\u0308ol klavikordile ko\u0303las uus versioon Helena Tulve tuntud teosest \u201eValvaja\u201d, mida tunneme oboeversioonina ja mis on kirjutatud 2002. aastal NYYD-ansambli tellimusel ning pu\u0308hendatud Kalev Kuljusele. Teost on meeldeja\u0308a\u0308valt esitanud ka Riivo Kallasmaa veel rekonstrueerimata lennusadama angaarides toimunud Tulve autorikontserdi \u201eSool\u201d raames 2011. aastal. Taavi Kerikma\u0308e algatusel ja koosto\u0308o\u0308s Tulvega on su\u0308ndinud teose uus versioon su\u0308ntesaatorile. Kerikma\u0308e, kes on pu\u0308hendunud ka elektrooniliste instrumentide ning su\u0308ntesaatori helisulamite tutvustamisele, on jo\u0303udnud juba innustada ka U\u0308lo Krigulit ulatusliku su\u0308ntesaatorikontserdi loomiseks (esiettekanne 2022. aasta lo\u0303pus). Tulve teose \u201eValvaja\u201d algselt pingestatud ja kantileensete oboefraaside kaared kandusid kenasti u\u0308le Kerikma\u0308e su\u0308ntesaatoriversiooni, kuigi siin oli kohati tunda ka su\u0308ntesaatori klahvipuudutusele omast ka\u0308sitlust ja huvitaval kombel ka pingelist o\u0303huvoolu, mis enim seostub oboe kui instrumendi esitusega. Teost ilmestas su\u0308ntesaatori ta\u0308mbriliselt mitmekesise paleti kujundlik ka\u0308sitsemine."}, {"text_idx": "#000266", "text": "Kerikma\u0308e-Elleri duokavas oli olemas tasakaal muusika varasema kihistuse ja ta\u0308napa\u0308evase ko\u0303lamaailma vahel, mis suhestusid omavahel ku\u0308llaltki aktiivselt. Kellneri muusika sai hoogu juurde ta\u0308napa\u0308eva Eestis loodud heliteostest ning viimased omakorda vajalikku o\u0303hku ja inspiratsiooni oma \u201emuusikalistesse aedadesse\u201d, et moodustada su\u0308nergiline tervik."}, {"text_idx": "#000267", "text": "Eks maisele purgatooriumile ole iseloomulik ka see, et ideaalide poole saame vaid pu\u0308u\u0308elda. Reaalne maailm ja kohale tulnud publik (peamiselt hilinejate sammud kriiksuval ro\u0303dupo\u0303randal ja muu sarnane) andis endast aeg-ajalt teravalt teada, luues kontrasti va\u0308ga vaiksetes ko\u0303ladimensioonides kulgeva muusikaga. Siiski ei kaotanud teosed sellest oma mo\u0303jujo\u0303udu, kuid mo\u0303tlemisainet ja\u0308rgmisteks kordadeks saab siit muidugi kaasa vo\u0303tta."}, {"text_idx": "#000269", "text": "1. mai, EMTA kammersaal, ansambel U: kava \u201e21 g\u201d"}, {"text_idx": "#000270", "text": "Festivali alateemat, oma kontserdikava \u201e21 g(rammi)\u201d pealkirja ja u\u0308lesehitust kommenteeriv, eksperimentaalselt ja mo\u0303ttearenduselt ko\u0303rgtasemel nu\u0308u\u0308dismuusika laineil seilav ansambel U: haaras oma kavasse eesti uuema po\u0303lvkonna autorite mo\u0303tteid. Kontserti iseloomustas teema emotsionaalselt ko\u0308itvas vormis ja ammendavalt u\u0308htlane muusikaline ka\u0308sitlus, millele lisasid so\u0303nalise aspekti hingest ja selle lahkumisest ko\u0303nelnud multitalent ja filosoof Roomet Jakapi, Kuu-uurijana tuntud fu\u0308u\u0308sikao\u0303petaja Martin Va\u0308llik ja tanatoloog Karl Ka\u0308snapuu."}, {"text_idx": "#000271", "text": "12. detsembril 2017. aastal tuli esiettekandele Tatjana Kozlova-Johannese teos \u201eNurgad\u201d ansamblile U:, mis jo\u0303udis 2021. aastal Eesti Muusika Infokeskuse u\u0308levaatealbumile meie uuemast kammermuusikast. Virge Joamets to\u0303stab helisalvestise arvustuses seda esile kui \u201eplaadi ko\u0303ige mitmekesisemat teost. (\u2014) Suisa veerandtunnine oopus on oma pisitasa uueneva helikangaga ha\u0308sti mitmekesine, kogu aeg on midagi u\u0308llatavat ma\u0308rgata.\u201d1 Teose annotatsioonis on esile toodud, et lisaks tavapa\u0308rasele instrumentaariumile ko\u0303lavad siin heljumid elektrikitarridelt. Ku\u0308llap rohkemgi paeluvad teose esitamise ajal ta\u0308helepanu, nii visuaalselt, heliliselt kui tunnetuslikult, kiletaolisest materjalist ho\u0303ljuvad pannood, mida muusikud teose esitamisel vastavalt etteantud juhistele liikuma ja krabisema panevad. Niimoodi saab ku\u0308llaltki mahukast kammermuusika teosest, mis on kestvuselt umbes veerandtunnine, lausa teatraalsusele pretendeeriv etendus, iseasi, kas ka\u0308sitleda seda koreograafia (pannood tekitavad viimistletud liikumise) vo\u0303i mingi mu\u0308steeriumi vo\u0303i muu lavastusliku detaili aspektist. Kozlova-Johannes on saavutanud siin unena\u0308olise ja teispoolsusele viitava ko\u0303lapildi, mis tekib to\u0303taka, tempoka ning ru\u0308tmika partii kombineerimisest lo\u0308o\u0308kpillide o\u0303hku visatud helipa\u0308rlitega, mis on otsekui sihitult, kaose printsiibil ho\u0303ljuma mo\u0303istetud. Sealsamas leiame ka pingestatust, mis omakorda vaibub taas krabisevate helimaterjalide pannoosse, mille taustale on kombineeritud igasuguseid detaile, sealhulgas viiuli u\u0308lemhelirikast registrit, elektrikitarri uitlevalt mo\u0303tisklevaid fraase, unena\u0308olises meeleolus aktsente klaveripartii fraasidest. Teose pealkirjast \u201eNurgad\u201d la\u0308htuvalt vo\u0303ib to\u0303deda, et need nurgad on siin kaunis u\u0308marad ja iseendasse kaarduvad, ebamaist pa\u0308ritolu."}, {"text_idx": "#000272", "text": "Kontserdi avaloona vo\u0303ttis ansambel vaatluse alla 2022. aasta lo\u0303pus esiettekandele tulnud Age Veeroosi teose \u201eVaatenurk\u201d. Pa\u0308rast esiettekannet on teose interpretatsioonilaad veelgi settinud ja festivali raames ko\u0303lanud kontserdil joonistus kuulaja silme ette tasakaalustatud, viimistletud, fili\u00adgraanne, kammerlikes va\u0308rvitoonides helipilt. Veeroos on viidanud, et fookusesse vo\u0303etud teemat vaatles ta indiviidi ja grupi seisukohalt. Teoses on kuus soolot ja u\u0308ks ansamblilo\u0303ik. Ko\u0303nealuse teose esiettekande temaatikat, mis seostus interaktiivse salvestuse kuulamise vo\u0303imalustega, on ka\u0308sitletud ka\u0308esoleva aasta TMKs nr 3. Siinkirjutaja meelest ta\u0308psustus teose sa\u0308si seekordse ettekande ka\u0308igus. Keskendumine ta\u0308mbritele ja heli kuulatamisele oli nauditav. Soololo\u0303igud hargnesid eelneva materjali interpretatsiooni pinnalt ja leidsid uusi mo\u0303ttetasandeid. Teose ettekandes oli ro\u0303o\u0303mustavat sooja emotsionaalsust ja pastelses toonis heliva\u0308rvivalikuid. Detailid olid n-o\u0308 paika loksunud ja teos ko\u0303las mo\u0303juva tervikuna."}, {"text_idx": "#000274", "text": "Alisson Kruusmaa kammermuusikalist loomelaadi kirjeldas parimal moel tema uus teos \u201eElevation 2. Beyond the Sun\u201d (2023, esiettekanne) flo\u0308o\u0308dile, klarnetile, lo\u0308o\u0308kpillidele, klaverile, viiulile ja ts\u030cellole. See on mo\u0303tteline ja\u0308tk teosele \u201eElevation 1. Above the Mountains\u201d (2023) vioolale ja klaverile. Helilooja on inspiratsiooni saanud Charles Baudelaire\u2019i luuletuse \u201eE\u0301le\u0301vation\u201d esimesest salmist."}, {"text_idx": "#000276", "text": "Mu\u0308steeriumilaadseid kontsertetendusi oli festivali jooksul ridamisi ja need na\u0308itasid eesti muusikuid ootamatust vaatepunktist: heliloojat ja helirez\u030cisso\u0308o\u0308ri Margo Ko\u0303larit musitseerimas torupillil ning kirjutamas uudisloomingut rohkem rahvamuusika kontekstis tuntud instrumendile vo\u0303i u\u0308ldiselt pigem flo\u0308o\u0308dima\u0308ngija ja eksperimentaalmuusiku Tarmo Johannese muusikalisi avastusi metsasarve ko\u0303lamaailmas."}, {"text_idx": "#000277", "text": "U\u0308llatavaks teemapu\u0308stituseks saab pidada Tarmo Johannese soolokontserti \u201eMis. Miks. Kuidas\u201d, mille keskmes oli po\u0303nevas ta\u0308mbrilises vaates kasutusel metsasarv, mis oma ko\u0303la iseloomult seostus pigem traditsiooniliste instrumentide rohmakuse ja juurtela\u0308hedusega ning tekitas assotsiatsioone rohkem festivali u\u0308heks alateemaks kujunenud traditsioonilise muusikapa\u0308rimusega, kui et etendas Wagneri ja Mahleri parimate fraaside ko\u0303lafilosoofiast kantud muusikalist iluideaali. Kui Ko\u0303lar viitas enda kureeritud torupilliorkestri kontserdil Balthasar Russowi torupilliheli vo\u0303rdlemisele \u201enarisemisega\u201d, siis vo\u0303iks ka Tarmo Johannese tekitatud metsasarve ta\u0308mbri iseloomustamiseks kasutada mingit sarnast va\u0308ljendit."}, {"text_idx": "#000279", "text": "Lisaks tavapa\u0308rasele kontserditegevusele \u2014 kuulaja silme all teose esitamine \u2014 vo\u0303ttis Tarmo Johannes aega Udo Kasemetsa teose \u201eYi Jing Jitterbug Soloctet\u201d (1984) sooloinstrumendile ja delay-su\u0308steemile ettevalmistusprotsessi la\u0308biviimiseks publiku ees. See muutus kontserdi su\u0308nergiliseks osaks, tekitades, nagu varem mainitud, omamoodi muusikateatri laadse fenomeni. Selle ka\u0308igus koostas Tarmo Johannes Kasemetsa juhiste ja\u0308rgi teose esitusplaani: partituur u\u0308tleb, et \u201eenne esitust tuleb po\u0308o\u0308rduda \u201eYi Jingi\u201d oraakli poole: koostada mu\u0308nte, raudrohuko\u0303rsi vms kasutades heksagramm, lugeda la\u0308bi sellele vastav ennustus, koostada vastavalt alumisele ja u\u0308lemisele trigrammile selle korra esitusskeem ning tekstile ja konkreetsele muusikalisele materjalile keskendudes esitada teos, mis koosneb 2 x 8 muusikalisest u\u0308hikust.\u201d Teose esitamisel kasutas Johannes omalaadselt metsasarvema\u0308ngu ning lisaks kaheksat salvestusseadet, mille abil varem ko\u0303lanud fraase taasesitati. Enne Kasemetsa ulatusliku teose ettekannet ko\u0303lasid kontserdi alguses ma\u0308rksa traditsioonilisemas instrumentaariumivalikus \u2014 flo\u0308o\u0308t, bass\u00adflo\u0308o\u0308t \u2014 Mari Vihmandi teos \u201eKeeris\u201d (2002) sooloflo\u0308o\u0308dile, Tristan Murail\u2019 \u201eUnanswered Questions\u201d (1995) sooloflo\u0308o\u0308dile ning va\u0308ikese lustaka vahepalana Tarmo Johannese enda teos \u201eFranz Strauss \u2014 viis etu\u0308u\u0308di\u201d (2021) naturaalsarvele ja elektroonikale. Teatraalse kontsertetenduse o\u0303nnestumisel ma\u0308ngisid oma rolli Tammo Sumera (elektroonika, videoprojektsioon) ja Krista Mo\u0308lder (visuaalne kujundus)."}, {"text_idx": "#000280", "text": "Ko\u0303lari mu\u0308steerium Rootsi-Mihkli kirikus sisaldas tema enda so\u0303nade kohaselt \u201erahvakoraale ja labajalgu, unehellust ja Balthasari narinat, improvisatsioone ja dz\u030cungliha\u0308a\u0308li, orelit, parmupille ja pikkvilesid\u201d. Uudisloomingut esindasid kontserdil Liisa Hirschi Tu\u0308rgi maava\u0308rinast vo\u0303nkeid ammutanud \u201eMaasooned\u201d ja Margo Ko\u0303lari \u201eValguse mustrid\u201d. Terviklikus kavas ko\u0303lasid veel gregooriuse koraal \u201eSalve Regina\u201d, rahvakoraalid Otepa\u0308a\u0308lt, La\u0308a\u0308ne-Nigulast ja Vormsilt, Katariina Raska improvisatsioonid ning Kadri Hundi teos \u201eTaimetark\u201d. Torupillidel musitseerisid veel ka Katariina Raska, Ulvi Vo\u0303sa, Karolin Vetevoog, Kaisa Kuslapuu, Mari Meentalo ja Kerli Kislo\u0303i. Torupilliorkestri esimene avalik tulemine oli kirgas, vaimu va\u0308rskendav ja emotsiooniku\u0308llane elamus. Kontserdi korduskuulamine ja -vaatamine on vo\u0303imalik Eesti muusika pa\u0308evade videoarhiivi kaudu. Eksootiline pill nu\u0308u\u0308dismuusika kontekstis to\u0303estas ennast kaaluka instrumendina. Orkestri koosma\u0308ngu hoidmisega vo\u0303ib tekkida praktilisi logistilisi probleeme, kuid ideed tasuks edasi arendada."}, {"text_idx": "#000281", "text": "Eesti muusika pa\u0308evade haare oli ta\u0308navu ajaperioodi ja mahukuse mo\u0303ttes erakordne. Pa\u0308rast Tallinnas toimunud kontserte siirdus festival veel mitmeks pa\u0308evaks Tartusse, kuhu ja\u0308rgmisel aastal Tartu kui kultuuripealinna u\u0308rituste raames pidulikult pidama ja\u0308a\u0308dakse, ta\u0308histamaks Eesti Heliloojate Liidu 100. aastapa\u0308eva."}, {"text_idx": "#000284", "text": "Eestlased on ikka uhked oma koorilaulukultuuri u\u0308le: meil on mitmeid professionaalseid koore, lisaks veel hulk arvestataval tasemel harrastuskoore poolprofessionaalidest pa\u0308ris asjaarmastajateni. Ikka ra\u0308a\u0308gime laulupidudest ja laulvast revolutsioonist, u\u0308hislaulmisest kui \u201eeesti jalgpallist\u201d, kui protestivormist ja u\u0308hisest mo\u0303tteviisist. Iseenesest on ju huvitav, et eestlased, kes muidu ei paista u\u0308ldse u\u0308hisele arvamusele jo\u0303udvat, kes tahavad ikka \u201enaabrist paremad\u201d olla, kes on oma loomult pigem omaette nokitsejad, on leidnud u\u0308hise harrastuse, kus unustatakse erimeelsused ja ollakse to\u0303eliselt u\u0308ksmeelsed. Ent aeg on la\u0308inud edasi: kas meil on enam o\u0303igust sel teemal rinda nii kummi ajada?"}, {"text_idx": "#000285", "text": "Kuulates nelipu\u0308hade ajal Tallinna toomkirikus Tartu kammerkoori Kolm Lindu, julgen kinnitada: on ikka ku\u0308ll. Me vo\u0303ime ku\u0308ll kurta muusikao\u0303petajate ja muusikute palkade u\u0308le \u2014 ja po\u0303hjendatult! \u2014, ent inimesed, kes to\u0303esti muusikat armastavad ja soovivad sellega tegeleda just sel tasemel, armastavad seda ikka samamoodi edasi, tundes sellest tegevusest siirast ro\u0303o\u0303mu, mis lihtsalt ei pu\u0308si vaka all. Ega peakski, see ro\u0303o\u0303m ongi jagamiseks, nagu tuletas enne kontserdi algust meelde Toomkoguduse o\u0303petaja Arho Tuhkru."}, {"text_idx": "#000286", "text": "See oli minu esimene kord kuulda kammerkoori Kolm Lindu. Olen eluaeg kooridega kokku puutunud nii koorilaulja, koormeistri kui ka solistina ning kogenud, et u\u0308ks ja sama koor vo\u0303ib ko\u0303lada erinevatel aegadel va\u0308ga erinevalt. Seeto\u0303ttu vo\u0303tan so\u0303na vaid seekordsele kontserdimuljele tuginedes, ent tahaksin siiski esile tuua, et ko\u0303la poolest vo\u0303iks Kolm Lindu julgelt end poolprofessionaalide hulka lugeda. Kooril on minu meelest ta\u0308iesti iselaadne toon, mis mo\u0303jub nagu ha\u0308sti tervislik segu toetatud klassikalisest ha\u0308a\u0308lekoolist ning noortekoori aktiivsest selgusest ja lihtsusest. Eriti eestikeelse muusika laulmiseks on see ideaalne la\u0308htepunkt."}, {"text_idx": "#000287", "text": "Kontserdi kava oli kokku pannud ku\u0308lalisdirigent Hirvo Surva, kelle oli koori ette kutsunud peadirigent Valter Soosalu. Maestro Surva oli ku\u0308ll kontserdi kuraator ja tema juhatatuna ko\u0303las suurem osa teostest, ent ta oli toonud koori ette ka kaks noort ku\u0308lalisdirigenti, Hyonah Songi ja Stijn Claerhoudti. Surva oli kontserdikavva valinud Kreegi ilmalikud laulud vahelduma Bruckneri vaimulike lauludega. Kolme Linnu Facebooki-lehel oma kontseptsiooni tutvustades u\u0308tleb ta, et tegelikult ra\u0308a\u0308givad mo\u0303lema helilooja teosed samadest asjadest. Ehkki muusikaliselt on kahe helilooja ka\u0308ekiri selgelt erinev, on mo\u0303lema kooriteostes palju harmoonilisi kaldumisi, mille laulmiseks peab terve koor tundma kogu partituuri, muidu on akordija\u0308rgnevuste tabamine vo\u0303imatu. Peale selle olid teosed kavas vaheldumisi, ehk lauljad pidid kordamo\u0308o\u0308da laulma ja mo\u0303tlema eesti keeles ning ladina keeles, mis no\u0303uab lisaks ko\u0303igele ka va\u0308ga aktiivset vaimset kohalolu."}, {"text_idx": "#000288", "text": "Vo\u0303ib-olla see viimane oligi u\u0308ks omadus, mis mind esimesena koori kuulates ko\u0308itis. Rahvas istus toomkirikus pinkidel, koor laulis u\u0308levalt oreliro\u0303dult, publiku selja tagant. Sellel on alati oma head ja halvad ku\u0308ljed, kui publik lauljaid ei na\u0308e ning kui esinejad on kuulajaist justkui palju kaugemal. Usun, et amato\u0308o\u0308rkooride puhul on see pigem hea, sest toomkirik on just parajalt va\u0308ike \u2014 selle vo\u0303lvid ku\u0308ll u\u0308htlustavad kooriro\u0303dult kostvaid ha\u0308a\u0308li, kuid need ei ja\u0308a\u0308 kuhugi sfa\u0308a\u0308ridesse nii ho\u0303ljuma, et pa\u0308riselt publikuni ei jo\u0303uagi. Sellise asetuse juures vo\u0303ib juhtuda, et koor ja\u0308a\u0308b oma esituses ja olemuses kuidagi distantseerituks, kuid Kolme Linnu laulmine jo\u0303udis minu ko\u0303rvu aktiivse, isuka ja o\u0303nnelikuna. Ja ro\u0303o\u0303m on to\u0303deda, et po\u0303himo\u0303tteliselt ei muutunud see olek kuni kontserdi lo\u0303puni, sest aktiivselt alustada on lihtne, aga tunniajast kontserti lo\u0303puni sama energiaga laulda ei olegi nii kerge."}, {"text_idx": "#000291", "text": "Seda rahvaluule tekstile kirjutatud laulukest on vist ku\u0308ll ko\u0303ik Eestis koorilauluga tegelnud inimesed laulnud ja teavad ehk seeto\u0303ttu, kui suur va\u0308ljakutse vo\u0303ib olla selle tihedalt ss-e ja rr-e ta\u0308is teksti selge edastamine kiires tempos. Toomkiriku oreliro\u0303dult kostus tekst va\u0308ga selgelt, loo esitus oli ha\u0308sti ta\u0308pne ja puhas ning pigem vaoshoitud. Olen kogenud, kui raske vo\u0303ib olla seda lugu ohjes hoida, sest kui see vanker veerema la\u0308heb, on teda va\u0308ga raske kinni pu\u0308u\u0308da. Ha\u0308a\u0308legruppide soolod olid samuti va\u0308ga heas balansis. U\u0308ldse oli see va\u0308ga sobiv kontserdi avalugu, mo\u0303judes ta\u0308pselt ja erksalt nagu piparmu\u0308ndiekstrakt. Lugu oli ilmselgelt va\u0308ga palju lihvitud, sellega alustamine andis kindlasti ka lauljatele kindlust ning to\u0303i vaimselt u\u0308hte ruumi kokku koori ja publiku. Ka kuulajal oli selle kiire intensiivse laulu puhul va\u0308ga lihtne kiriku akustikaga kohaneda."}, {"text_idx": "#000293", "text": "Avataktid mo\u0303jusid imeliselt, ha\u0308a\u0308led kasvasid va\u0308ga orgaaniliselt u\u0308ksteisest va\u0308lja. Mo\u0303tlesin koori peadirigendi Valter Soosalu jutule, et tema eesma\u0308rk koori ko\u0303la puhul on see, et igau\u0308ks sa\u0308ilitaks oma ha\u0308a\u0308le individuaalsuse ja laulaks oma parima ha\u0308a\u0308lega, mitte ei u\u0308ritaks sulanduda mingiks u\u0308ldiseks ko\u0303lamassiks. Minu meelest ongi see koorilaulu mo\u0303te \u2014 koguda kokku erinevad inimesed, kes saavad omalt poolt panustada igau\u0308ks just oma parimaga. Selle loo alguses tundus mulle, et Kolm Lindu on o\u0303igel teel, ha\u0308a\u0308led toetasid ja ta\u0308iendasid u\u0308ksteist, olles samal ajal ko\u0303ik ka iseeneses rikkad ja ta\u0308ielikud. Ainsa vokaaltehnilise probleemina torkas ko\u0303rva natuke liiga laiaks veniv e-ha\u0308a\u0308lik, mis mo\u0303jus laulmise kontekstis liiga ko\u0303neha\u0308a\u0308lsena, eriti madalamatel meesha\u0308a\u0308ltel."}, {"text_idx": "#000294", "text": "Selles loos on va\u0308ga palju harmoonilisi kaldumisi, mis pa\u0308a\u0308divad alatasa uute helistike toonikaakordidega. Selleks, et neid akorde puhtalt laulda, peab olema teost analu\u0308u\u0308sinud ja teadma ette, mis helistik on ja\u0308rgmine ja mis on iga laulja funktsioon uues harmoonias. Ilmselgelt oli dirigent sellega va\u0308ga head to\u0308o\u0308d teinud, uute helistike akordid olid to\u0303esti puhtad ja selged, isegi kui sinna viivad ka\u0308igud seda alati ideaalselt ei olnud. Selliste pidevate kaldumistega vo\u0303ib helistikutunnetus pa\u0308ris ko\u0303ikuma lu\u0308u\u0308a, mis na\u0308is lo\u0303puks pisut ka juhtuvat, isea\u0308ranis bassiru\u0308hmal, kui sekventsid kippusid veidi madalaks ja\u0308a\u0308ma ja u\u0308ksmeel noodiko\u0303rguste osas lo\u0303i veidi ko\u0303ikuma. Positiivset ta\u0308helepanu to\u0303mbas sopranite ja tenorite ilus, selge ja fookuses u\u0308mar toon, mis ei ole harrastuslauljate hulgas kuigi tavapa\u0308rane."}, {"text_idx": "#000296", "text": "Ma olen ka ise Surva ka\u0308e all laulnud (nagu ilmselt enamus meie koorilauluga kokku puutunuid) ja tean, kui ja\u0308rjepidevalt ta no\u0303uab teksti u\u0308tlemise selgust. Nu\u0308u\u0308d tekkis kontserdil moment, mis vo\u0303ib-olla isegi ko\u0303ige selgemini na\u0308itab, kui hea u\u0308ks koor on: kuidas ta reageerib erinevatele dirigentidele, kas ta on suuteline ko\u0303lama eri dirigentide juhtimisel erinevalt vo\u0303i laulab alati u\u0308htemoodi?"}, {"text_idx": "#000297", "text": "Kahjuks kadus siin loos tekst kuulaja jaoks peaaegu ta\u0308ielikult, seda vo\u0303is vaid kavalehelt lugeda. Veidi a\u0308raspidisel kombel on see kompliment koorile, sest ilmselgelt tegid nad, mida dirigent no\u0303udis, ent dirigent ilmselt ei osanud no\u0303uda eesti keele ha\u0308a\u0308ldust. Mina pean eesti keeles laulmise juures u\u0308heks olulisimaks tehniliseks detailiks ha\u0308a\u0308le katkemist topeltkonsonantide ja konsonantu\u0308hendite \u201eva\u0308ljalaulmisel\u201d \u2014 so\u0303nad \u201ejuttu\u201d, \u201enuttu\u201d, \u201esa\u0308hvab seppade\u201d, \u201ea\u0308rka\u201d jne. Selliste so\u0303nade laulmise ajal tekib hetkeks justkui mikropaus, mis annab nii so\u0303naselgust kui ka karakterit, ent seda ei olnud Heibergi vo\u0303rratus tekstis a\u0308ra kasutatud. Keerulised harmooniad ei tundunud nii selged olevat kui eelmistes teostes, sopranid ko\u0303lasid kohati ettevalmistamatult, justkui tabaksid nootide ko\u0303rgused neid ootamatult. See lugu mo\u0303jus kontserdi kontekstis ko\u0303ige ebakindlamalt ja kui ma peaksin arvama, siis u\u0308tleksin, et ilmselt oli sellega ko\u0303ige va\u0308hem proove tehtud."}, {"text_idx": "#000299", "text": "Loo alguses andis dirigent ha\u0308a\u0308li ebata\u0308pselt, mis mo\u0303jutas basse, kes ja\u0308id esimestes fraasides u\u0308leja\u0308a\u0308nud kooriga vo\u0303rreldes ma\u0308rgatavalt madalaks. Ha\u0308a\u0308leandmine on ta\u0308iesti omaette teadus, Surva kasutas selleks elektroonilist vahendit, mis on ta\u0308psem, ent puudulike u\u0308lemhelidega, nii et vahel on selle ja\u0308rgi heliko\u0303rgust vo\u0303tta isegi keerulisem. Inimha\u0308a\u0308l ja\u0308llegi vo\u0303ib olla mo\u0303jutatud liiga paljudest teguritest, mida on noorele dirigendile vo\u0303imatu pahaks panna. Muidugi on lauljatel oluline u\u0308ksteist kuulata ja tabada oma funktsioon u\u0308ldises harmoonias, aga eks akustika ole erinev, tihtipeale vo\u0303ib teiste ha\u0308a\u0308lte kuulmine kiriku ro\u0303dul pa\u0308ris keerukas olla."}, {"text_idx": "#000300", "text": "Kuid hoopis suuremaks probleemiks loen seda, et loo mo\u0303te ei jo\u0303udnud mulle kohale; ei ja\u0308a\u0308nud muljet, et esitajatel oleks selge ettekujutus teose muusikalisest ja sisulisest kujundusest. Va\u0308hese sisulise ko\u0308itvuse ko\u0303rval hakkas ja\u0308rjest rohkem ha\u0308irima, et igas loos oli mingi koht, kus koor ei suutnud koos alustada, ikka hakkas keegi sekundi murdosa vo\u0303rra varem peale, ja selles teoses oli neid kohti vist ko\u0303ige rohkem. Ma usun, et ku\u0308simus on niiha\u0308sti mo\u0303nede lauljate tehnikas ja ta\u0308helepanus kui dirigendi z\u030cesti selguses. Fraasi alguste laialivalgumine tekitab kohe amato\u0308o\u0308rliku atmosfa\u0308a\u0308ri, samas on parem, kui alustatakse pigem varem kui et imbutakse fraasi jooksul sisse (meetod, mis on koorilauljate hulgas tuntud kui \u201ekogudusekoor\u201d). Sopranite eriliselt ilus ko\u0303la tuli esile, kui ko\u0303rge noot oli korralikult ette valmistatud ega tulnud \u201eu\u0308llatusena\u201d, nagu eelmises loos."}, {"text_idx": "#000302", "text": "Selle loo karge meeleolu sobib Kolme Linnu ko\u0303laga ideaalselt. Algus oli lausa imeilus ja koor lo\u0303i kuulajatele va\u0308ga selge pildi loo o\u0303hustikust, ehkki tekst oli veidi u\u0308ldine. Kui laulja mo\u0303tleb sellele, mida ta laulab, isegi kui ta seda tingimata ideaalselt va\u0308lja ei ha\u0308a\u0308lda, kandub mo\u0303te kuulajani. Vaid pa\u0308ris lo\u0303pus oleks tahtnud kuulda u\u0308limat piano\u2019t, aga vo\u0303imalik, et seda ei su\u0308ndinud sellepa\u0308rast, et soprani eelviimase akordi ettevalmistus pisut ebao\u0303nnestus, mis vo\u0303is koori veidi verest va\u0308lja lu\u0308u\u0308a. Loodan, et Kolm Lindu ja\u0308tab selle loo endale repertuaari, see paistab sobivat neile suurepa\u0308raselt nii sisuliselt kui vokaalselt."}, {"text_idx": "#000304", "text": "Mulle tundub, et Claerhoudt ikkagi ei tegele kuigivo\u0303rd tekstiga, sest nagu ka eelmises tema juhatatud loos oli siingi teksti ha\u0308a\u0308ldus va\u0308ga segane. Vokaalne positsioon oli rohkem taga kui teistes lugudes, ei oskagi o\u0308elda, kas see oli dirigendi taotlus vo\u0303i mitte, aga vahe oli ma\u0308rgatav. Eriti torkas ko\u0303rva a-ha\u0308a\u0308lik, mis vaid selles loos mo\u0303jus kuidagi sa\u0308ratult, hoolitsematult. Minu meelest ei olnud see muutus positiivne: esiteks, Kolme Linnu kirgas, ergas ja va\u0308rske ko\u0303la kadus, muutudes \u201elihtsalt u\u0308heks ja\u0308rjekordseks (balti) kooriks\u201d, ja teiseks hakkas intonatsioon pisut \u201ema\u0308a\u0308rima\u201d, akordike ei olnud nii selgelt paigas. O\u0303nneks ja\u0308i see siiski vaid u\u0308hekordseks erandiks valdavalt sa\u0308rava ko\u0303laga kontserdil."}, {"text_idx": "#000306", "text": "Selles loos mo\u0303jus Kolm Lindu taas ta\u0308iesti eriliselt \u2014 lauldi su\u0308damest, ta\u0308istoonil, mitte forte\u2019s, vaid la\u0308bitunnetatud ja sooja ta\u0308mbriga toetatud tooniga. Ha\u0308a\u0308legruppide intonatsioon oli va\u0308ga u\u0308htlane, ka bassidelt kuulis siin pehmemat tooni. Ning kuigi koos alustamine oli taas pisut ebata\u0308pne, oli tekst la\u0308bivalt va\u0308ga selge. Muidugi on see lugu, mis iga eestlast ko\u0303netab, kuid see oli va\u0308ga ha\u0308sti esitatud ja teenis publikult va\u0308lja ka spontaanse aplausi, mida muidu kirikukontserdil lugude vahel ei kuule."}, {"text_idx": "#000308", "text": "Eelmise emotsionaalse loo ja\u0308rel ja kontserdi la\u0308heneva lo\u0303pu eel oli lauljatel ilmselt veidi raske end taas mobiliseerida, nii et loo algus ei mo\u0303junud kuigi veenvalt ja pikad akordid kippusid ujuma. Pika noodi laulmine ei ole u\u0308ldse nii lihtne, kui arvatakse, see no\u0303uab ko\u0303vasti keskendumist ja aktiivseid lihaseid. Va\u0308ga ilus, selge ja du\u0308naamiline kujundus ning kontrastid aitasid publikul kindlasti teost paremini mo\u0303ista ja sellega kaasas pu\u0308sida. Bruckneri paljuha\u0308a\u0308lsetes laiaulatuslikes harmooniates ja ja\u0308rgnevustes soovisin, et bassinoodid oleksid rohkem toetatud, aga vo\u0303imalik, et kooris lihtsalt on liiga va\u0308he nii madala ha\u0308a\u0308lega basse. Akordides u\u0308ldse, aga eriti viimases oleks vo\u0303inud keskmised ha\u0308a\u0308led pigem vaiksemad olla, et faktuuri mo\u0303ju paremini esile tuleks."}, {"text_idx": "#000310", "text": "Laulu pealkirjaks olev fraas vo\u0303iks laulus alati olla ha\u0308sti selgelt va\u0308lja ha\u0308a\u0308ldatud, kuid kahjuks ei kasutanud meloodia lauljad siin konsonante nii ha\u0308sti a\u0308ra, kui oleks vo\u0303inud, ning ko\u0303las ku\u0308ll kaunis legato, ent tekst ei jo\u0303udnud kuulajani. Meeskoori algus oli imeline, sopranite algus seevastu eriti ei toiminud. Ent loo lo\u0303pp oli ideaalne. Kogu loo interpretatsioon oli va\u0308ga ilus ja liigutav ning koori ko\u0303la suurepa\u0308rane. Ka see on keeruline lugu, aga tundus, et lauljatele see va\u0308ga meeldib \u2014 lauldi suure armastusega."}, {"text_idx": "#000312", "text": "Selleks ajaks oli lauljatel selja taga tunniajane va\u0308ga intensiivne kontsert, millest nad olid ilmselt vaimselt va\u0308sinud. Naiskoori algus oli kaunis balansis, ent tasapisi hakkasid kooril tekkima intonatsiooniprobleemid: sopranid olid ette valmistamata ja toetamata ning ja\u0308id ko\u0303rgeks, bassid madalaks ja tenorid kompenseerisid ko\u0303iki teisi; tehnikale keskendumine oli ilmselgelt raske. Kolme Linnu forte\u2019d olid alati va\u0308ga kaunilt pehmed, mitte kunagi va\u0308givaldsed ega kriiskavad, kuid nu\u0308u\u0308d kippusid need pisut toeta ja\u0308a\u0308ma. Ilus legato, mida kontserdi jooksul korduvalt na\u0308idati, kadus ootamatult \u201eOra pro nobise\u201d ka\u0308ikudel, mis mo\u0303jusid kahjuks kuidagi pumbatult ja ebamusikaalselt."}, {"text_idx": "#000314", "text": "Viimaseks looks tuli koor alla Toomkiriku ku\u0308lgukse ette. Silmside publiku ja koori vahel andis ilmselt ka lauljatele uut hoogu ja Kolm Lindu ko\u0303las taas selgelt ja va\u0308ga puhta intonatsiooniga. On va\u0308ga su\u0308mpaatne, et kooris laulavad ko\u0303rvuti, vo\u0303rdse keskendumise ja pu\u0308hendumisega igas vanuses lauljad. Tenorite u\u0308mar toon, mida juba ro\u0303dult kuulsin, avaldas ja\u0308tkuvalt muljet ka kirikutrepil, samuti sopranite puhas pehme ta\u0308mber. Publiku, nii kohalike elanike kui turistide poolehoid oli varjamatu."}, {"text_idx": "#000315", "text": "Pika aplausi ja mitme kummarduse ja\u0308rel esitati lisaloona peast kontserdil esimesena ko\u0303lanud Kreegi \u201eMis sa sirised, sirtsukene\u201d, mis oli ainus lugu, mille puhul soovisin, et saaksin koori ka na\u0308ha. Jah, nad olid nu\u0308u\u0308d va\u0308sinud ja oma sa\u0308rtsu kaotanud, ent kvaliteet oli sama, lihtsalt meeleolu oli teine."}, {"text_idx": "#000316", "text": "Kogu Kolme Linnu kontserdist ja\u0308i va\u0308ga hea tunne. On vo\u0303rratu, et selline legend nagu Hirvo Surva teeb vo\u0303imeka noore kooriga nii no\u0303udliku kava, et noored saavad temalt o\u0303ppida ja et me ko\u0303ik saame sellest innustuda. Mulle tundus ka, et koor ko\u0303las kolme dirigendi ka\u0308e all u\u0308sna erinevalt, mis on va\u0308ga hea ma\u0308rk, kinnitus koori paindlikkuse ja vo\u0303imete kohta. Ko\u0303ige rohkem muljet avaldasid mulle Kreegi \u201eMis sa sirised, sirtsukene\u201d, \u201eTalvine o\u0303htu\u201d, Meil aiaa\u0308a\u0308rne ta\u0308navas\u201d ja \u201eMaga, maga, matsikene\u201d. Eks eestikeelne ja -meelne laul ilmselt ko\u0308idagi eesti publikut enim, aga see peab siis olema ka ha\u0308sti lauldud, sest traditsioonid ja eeskujud on ka la\u0308hemal. Kuulsin ka mitmelt va\u0308listuristilt kommentaare: kellele meeldis rohkem \u201eMeil aiaa\u0308a\u0308rne ta\u0308navas\u201d, kellele \u201eHa\u0308llilaul\u201d jne. Ilmselgelt suudab see koor eestikeelset muusikat nii suure armastusega laulda, et ka vo\u0303o\u0303rkeelsetele inimestele la\u0308heb see su\u0308damesse. Ega muud kui tuult tiibadesse, Kolm Lindu, ja ma loodan va\u0308ga, et see ei ja\u0308a\u0308 teie ainsaks projektiks meie koorimuusika suurkuju maestro Hirvo Survaga."}, {"text_idx": "#000318", "text": "Ma alustaksin klassikaliselt: mis to\u0303i sind muusika juurde? Kas hakkasid nelja-aastaselt klaverit o\u0303ppima?"}, {"text_idx": "#000319", "text": "Umbes nii oligi. Ma\u0308letan, et ma ku\u0308ll ei o\u0303ppinud siis veel klaverit, aga meil oli u\u0308ks naaber, kellel oli klaver ja viiul. Ta ei olnud elukutseline muusik, aga muusika oli tema elus va\u0308ga ta\u0308htsal kohal. Ma ma\u0308letan, kuidas ma vaatasin selle naabri klaveri klahve altpoolt ja na\u0308gin tema juures elus esimest korda metronoomi. Klaverima\u0308ngu o\u0303ppis meil kodus ko\u0303igepealt mu vanem o\u0303de. Teda see nii palju ei huvitanud, aga mina tahtsin kohe ise ma\u0308ngida."}, {"text_idx": "#000320", "text": "Ma ku\u0308sin nu\u0308u\u0308d ehk asjatundmatult: kas heliloojaks on vo\u0303imalik ka juba teismelisena hakata? Vo\u0303i avastatakse ambitsioon selleks na\u0308iteks alles kaheku\u0308mneselt?"}, {"text_idx": "#000321", "text": "Seda soovi julgesin ma endale tunnistada esimest korda alles gu\u0308mnaasiumi lo\u0303pu poole. Ma\u0308letan, kuidas ma lasin endale Vo\u0303rru saata konservatooriumi vastuvo\u0303tu infobukleti ja ma\u0308rkasin seal ka kompositsiooni eriala. Ma ei arvanud kaugeltki veel, et olen u\u0308ldse sellisel tasemel, et minna just kompositsiooni o\u0303ppima, lastemuusikakooli baasilt ei olnud see ka vo\u0303imalik. Vo\u0303ru Lastemuusikakoolis ma\u0308ngiti tollal uuemat muusikat muidugi va\u0308ga va\u0308he. Aga see-eest on mul va\u0308ga kirkalt meeles need uuemad asjad, mida ma ise ma\u0308ngisin. Britten ja Rannap vo\u0303i na\u0308iteks u\u0308ks Kabalevski prelu\u0308u\u0308d, millest imesin endasse mingit nu\u0308u\u0308disaegset vaimu. Mul oli kodus plaate ja erinevaid salvestusi. Vo\u0303rus oli u\u0308ks selline koht, kus sai tu\u0308hjale kassetile raha eest uusi asju lindistada. Ka\u0308isin seal regulaarselt. Oli selline teenus. Plaadipoodi Vo\u0303rus tookord ei olnud, kuid va\u0308hemasti oli muusika lindistamise vo\u0303imalus ja nii sai asjadega enam-va\u0308hem kursis olla. Vahel sattusin so\u0303brannaga ka Tallinna Kuninga ta\u0308nava plaadipoodi."}, {"text_idx": "#000322", "text": "Kas oskad kirjeldada neid tundeid vo\u0303i aistinguid, mida Rannap vo\u0303i Britten sinus tollal tekitasid? Mida sa selles muusikas enda jaoks a\u0308ra tundsid?"}, {"text_idx": "#000323", "text": "Ma otsisin muusikast nu\u0308u\u0308disaegset mo\u0303tlemist, see oli mulle juba siis ta\u0308htis. Oli ku\u0308ll huvitav ma\u0308ngida klassikalisi vorme vo\u0303i Bachi, etu\u0308u\u0308de ja puha, aga uuema muusika tunnetus on midagi hoopis muud."}, {"text_idx": "#000324", "text": "Aga o\u0303petaja ei lubanud ma\u0308ngida?"}, {"text_idx": "#000325", "text": "Ah ei, o\u0303petaja oli va\u0308ga lahke. Vo\u0303ru muusikakoolis oli mu klaverio\u0303petaja Eve Raud. Ta oli minuga va\u0308ga kannatlik ja mul la\u0308ks ha\u0308sti, ka\u0308isime mo\u0308o\u0308da konkursse, nagu ikka. Aga uut muusikat ma\u0308ngida ei olnud kombeks. Ega see praegugi ju nii tavaline ole."}, {"text_idx": "#000327", "text": "Pa\u0308rast keskkooli ei osanud ma muusikaeriala valida, nii otsustasin, et la\u0308hen hoopis u\u0308likooli. Vo\u0303o\u0303rkeeled pakkusid mulle ka huvi ja keskkooli ajal o\u0303ppisin ma juba nelja vo\u0303o\u0303rkeelt. La\u0308ksin o\u0303ppima saksa filoloogiat. See oli hea otsus, sest u\u0308likooli to\u0303mbas mind tookord va\u0308ga ja seal o\u0303ppimine avaldas mulle tohutu suurt mo\u0303ju."}, {"text_idx": "#000328", "text": "Kauaks ma muusikast siiski eemale ei ja\u0308a\u0308nud. Sattusin uuesti selle ree peale u\u0308sna veidraid teid pidi. Ka\u0308isin u\u0308likoolis vabade kunstide osakonna varajase muusika kursusel, mida juhendas David Kettlewell Inglismaalt. Tal oli meeletu instrumentaarium ja ta kirjutas noote renessansipa\u0308rases kalligraafias. See ko\u0303ik oli va\u0308ga eriline. Ma osalesin paljudes huvitavates projektides, laulsin isegi u\u0308hte peaosa John Gay ja Johan Pepuschi \u201eKerjuseooperis\u201d."}, {"text_idx": "#000329", "text": "Edasi tuli ka Tartus see, mis 1990. aastatel Eestis u\u0308ldse nu\u0308u\u0308dismuusika skeenel toimus. Alates 1995. aastast korraldati igal aastal Tartu uue muusika pidustusi. Esimene oli pu\u0308hendatud Pierre Boulezi muusikale, ja\u0308rgnesid Berio, Ligeti ja Birtwistle. Ja see muutis mu elu ta\u0308ielikult... Sain aru, et see ongi see, millest ma olen puudust tundnud."}, {"text_idx": "#000330", "text": "U\u0308likooli aulas, ajaloomuuseumis, Vanemuise kontserdisaalis. Peeti ka konverentse ja kuulati u\u0308hiselt muusikat. Ka\u0308isin seal alguses nii-o\u0308elda kontvo\u0303o\u0303rana, paari aasta pa\u0308rast osalesin juba ka aktiivselt: to\u0303lkisin Anton Weberni loenguid, mis ilmusid Scripta Musicalia kirjastuses."}, {"text_idx": "#000331", "text": "Olin vahepeal u\u0308likooli ko\u0303rvalt la\u0308inud o\u0303ppima ka Heino Elleri nimelisse Tartu Muusikakooli. 1996. aastal taasavati seal Mart Jaansoni eestvedamisel kompositsiooni eriala ja minu esimene loomingu juhendaja oli Margo Ko\u0303lar. Ko\u0303ik see tundus mulle kuidagi o\u0303ige ja tee oli ha\u0308sti sillutatud. Aga ma ma\u0308letan ka oma konkreetset mo\u0303tet seda valikut tehes: ma tahan uuemast muusikast rohkem teada saada, aga ma ei pea saama tingimata heliloojaks. Kuid siis, kahe aasta pa\u0308rast, 1998 olingi juba Eesti Muusikaakadeemia tudeng."}, {"text_idx": "#000332", "text": "Pa\u0308ris huvitav u\u0308leminek, vanamuusikast uuele, mo\u0303lemad on mo\u0303nes mo\u0303ttes alternatiiv tavapa\u0308rasele muusikale."}, {"text_idx": "#000333", "text": "Varajane muusika ammendas ennast minu jaoks, kui tundsin, et ma ei ole interpreet ega ka laulja. See, et ma laulsin ansamblis vo\u0303i o\u0303ppisin vanu pille, oli inspireeriv ja tore. Aga see ko\u0303ik oli ikka seesama protsess: ma tahan muusikast rohkem teada saada. Ma ei visanud seda u\u0308le parda, aga niipea kui olin aru saanud, et kusagil on uus muusika, mind see endine enam nii palju ei huvitanud. Ma tundsin, et mul on pigem nu\u0308u\u0308disajas midagi o\u0308elda."}, {"text_idx": "#000334", "text": "Millises vahekorras on kompositsiooni o\u0303ppimisel tehnika ja loominguline pool?"}, {"text_idx": "#000335", "text": "Tehnika omandamine on erakordselt ta\u0308htis. Sest kust need ideed sul muidu tulevad, kui tehnikat ei ole? Seda, millisele pinnasele ideed langevad, saab ette valmistada. Pead teadma rohkem pillidest ja ette kujutama, kuidas need koos ko\u0303lavad, tajuma vormi vo\u0303i seda, mismoodi muusika koos seisab."}, {"text_idx": "#000337", "text": "Minu ko\u0303ige suurem probleem oligi see, et ma tundsin kaua aega, et mu tehnika ei ko\u0303lba mitte kuhugi. See ei tulnud sugugi kiiresti... U\u0308ks asi on, kui avastad, et on olemas nu\u0308u\u0308dismuusika, ja hakkad seda kuulama ja o\u0303ppima. Ja teine asi on, milline on su ka\u0308ekiri. Ko\u0303rgkoolis o\u0303pitakse juba sihipa\u0308raselt, arendatakse tehnilisi oskusi ning saadakse erinevaid mo\u0303jutusi. Ka mina tegin o\u0303pingute ajal mo\u0303ned teosed mulle endalegi uskumatult hea tehnikaga a\u0308ra. Hiljem aga, ma\u0308letan, et tuli elus ka see hetk, kui ma tundsin, et see pole u\u0308ldse see... ja et ma tegelikult ei oska kirjutada. Pa\u0308rast seda, kui olin komponeerinud need kaks-kolm head lugu, mille abil pa\u0308a\u0308sesin mitmesugustele kompositsioonikursustele, kuhu iganes tahtsin, sh IRCAM ja Acanthes, mis to\u0303id mulle juba natuke tuntust, leidsin, et tuleb saada palju paremaks. See protsess kestab senini ja praegu vo\u0303ib o\u0308elda, et ma tunnen end ja\u0308rjest paremini."}, {"text_idx": "#000338", "text": "Mainisid, et tehnika omandamise varal tekib reaalne arusaam omaenda ka\u0308ekirjast. Kas sa tajud, et muusikast mo\u0303tlemises toimus sul veel hiljemgi mo\u0303ni oluline hu\u0308pe?"}, {"text_idx": "#000339", "text": "Jah, pa\u0308rast magistrio\u0303pinguid, aastal 2006. Ma ma\u0308letan sellist mo\u0303tet, et ma ei vaja enam kooli. Ma ei tundnud ku\u0308ll otseselt, et olen nu\u0308u\u0308d tingimata valmis, aga tundsin seda, et aitab ku\u0308ll, et olen saanud juba ku\u0308llalt juhendamist ja abi ja et nu\u0308u\u0308d tuleb oma teed ise edasi ka\u0308ia. Samal ajal hiilis ligi ka ku\u0308u\u0308ndimatuse tunne... ja seda rohkem, mida rohkem ma muusikast teada sain. Mul olid ka sellised peaaegu obsessiivsed perioodid, kui ma olin mingist autorist vo\u0303i teosest vaimustuses ega saanud sellest lahti. Teine hu\u0308pe oligi vo\u0303ib-olla see, et ma lo\u0303puks nendest klammerdumistest vabanesin. Kuulan ja\u0308tkuvalt, mida komponeeritakse, praegu on ju hea kuulata, saab ka\u0308tte mitmesuguseid hu\u0308briidfestivale ja u\u0308lekandeid. Aga valdavaks on saanud a\u0308ratundmine, et muidugi, sellist vo\u0303i teistsugust muusikat tehakse, see ko\u0303ik on va\u0308ga huvitav, aga mitte miski ei ehmata ega haara mind u\u0308learu tugevalt."}, {"text_idx": "#000341", "text": "Kas nu\u0308u\u0308d lausa lukku to\u0303mbasin, ei tea... See on mul pigem tagantja\u0308rele arusaamine. Tollel hetkel olid need kiindumused kindlasti omal kohal. U\u0308ks mu suuremaid avastusi on olnud seotud itaalia helilooja Salvatore Sciarrino muusikaga. Ma ei saanud u\u0308ldse aru, kuidas ta ehitab pealtna\u0308ha mitte millestki sellise muusika, mis mo\u0303jub kuulates nii pingestatult ja tihedalt. Ka\u0308isin 2004. aastal Roomas ka tema meistrikursustel, mis kindlasti mo\u0303jutasid mind enamgi kui lihtsalt tema muusika kuulamine. Pidin endale veel mitu aastat tunnistama, et midagi nii head pole ma rohkem kuulnud. Aga see la\u0308ks lo\u0303puks u\u0308le."}, {"text_idx": "#000343", "text": "Na\u0308iteks Claude Vivier on mind va\u0308rskel moel u\u0308llatanud. O\u0303pingute ajal kuulasin palju ka Magnus Lindbergi ja Kaija Saariaho varasemaid teoseid, ka Ge\u0301rard Grisey muusikat. Inspireeriv on olnud avastada Erkki-Sven Tu\u0308u\u0308ri ja Helena Tulve loomingut... Aga Sciarrino puhul oli ka see tema \u201efu\u0308sioloogiline dramaturgia\u201d, mis haaras. Teose pinge ja u\u0308lesehitus rajaneb ma\u0308ngimisega kaasneval pingutusel, tema instrumendika\u0308sitlus ongi ma\u0308ngijale kohati va\u0308ga raske. See paelus ja mo\u0303jutas mind palju. Aga eks ka hiljem on ikka tulnud vaimustuselaineid. Kui muusika suudab u\u0308llatada, on ju tore."}, {"text_idx": "#000345", "text": "Asi ei ole ehk mitte niivo\u0303rd vajaduses kuivo\u0303rd mingisuguses kommunikatsioonis, soovis tunda ennast osana valdkonnast. Mulle meenus sellega seoses u\u0308ks mo\u0303te, mida Lutos\u0142awski on kusagil o\u0308elnud: kui helilooja kuulab kontserti, siis see on selline skisofreeniline olukord, kus ta hakkab ridade vahelt kuulma hoopis seda, mida ta ise loob. Olen sellega no\u0303us... ja mulle on see ka nagu a\u0308ratundmine, et jah, muidugi, vo\u0303i vastupidi, ei, vo\u0303i et pole usutav. See ongi kommunikatsioon."}, {"text_idx": "#000347", "text": "Multimeediaooperi \u201eGrid\u201d proov Berliinis 2011."}, {"text_idx": "#000348", "text": "Kas kvaliteedilati surve on miski, mis ka\u0308ib u\u0308ldiselt muusikutega kaasas, vo\u0303i seostub see just heliloojatega? Vo\u0303i kuidas on sinul isiklikult?"}, {"text_idx": "#000349", "text": "Jaa, see lati tunnetus... Muidugi ma tunnetan seda. Aga mida aeg edasi, seda va\u0308hem ma sellepa\u0308rast po\u0303en. Ja ma ei mo\u0303tle seda niimoodi, et mul ei ole oskusi. Oskusi o\u0303pitakse mingi mo\u0303istliku aja jooksul, neid ei saa omandada u\u0308leo\u0308o\u0308. Vo\u0303ib-olla on see rohkem seotud ku\u0308simusega, kas mul ikka on alati midagi o\u0308elda. Vahel kukub nii va\u0308lja, et ei olnudki suurt midagi o\u0308elda. Mul on teoseid, millest olen arvanud, et ma ei taha neist enam kunagi midagi kuulda. Aga tagantja\u0308rele olen nendega rahu teinud, sest need on mind mingil moel ikka edasi viinud ja pa\u0308ris paigalseisuks ei saa seda nimetada. Ja sellisena on nad olnud ka vajalikud. Ma arvan, et see taseme hirm vo\u0303ib olla eriti just heliloojatee alguses."}, {"text_idx": "#000350", "text": "Kas see on pigem inimtu\u0308u\u0308bi ku\u0308simus \u2014 et mo\u0303ned muusikud tajuvad seda kuidagi teravamalt? Vo\u0303i on see miski, mis ka\u0308ibki muusikueluga kaasas?"}, {"text_idx": "#000351", "text": "Mingilt maalt on see ju hea ja eluterve, kui inimene tajub konkurentsi. Ei saa olla ta\u0308ielikult oma mullis ja u\u0308ldse mitte hoolida sellest, mida arvatakse. Ko\u0303ik tahavad olla ikka natukenegi to\u0303siseltvo\u0303etavad. Kui su teos juba kusagil kontserdil ette kantakse, siis paned endast ikka midagi rohkem va\u0308lja."}, {"text_idx": "#000352", "text": "On see miski, millest muusikud ka omavahel ra\u0308a\u0308givad?"}, {"text_idx": "#000353", "text": "Ei, pigem vist mitte, nii olen aru saanud. Pigem ka\u0308iakse seinaa\u0308a\u0308ri mo\u0308o\u0308da ja mo\u0303eldakse, et appi, kas ma olen ikka piisavalt hea. Ma arvan, et loojanatuurid on keerulised... Ja kui sa oledki selline, et sind u\u0308ldse ei huvita, mida teised arvavad, ja sa ei mo\u0303tle selle peale, mis tasemel sa oled, siis on see ehk lihtsalt hoiak, mis isegi ei pruugi olla sulle pa\u0308riselt omane. See, et ko\u0303ik, mida ma teen, on va\u0308ga hea... see toidab madalavo\u0303itu enesehinnangut, aga on mo\u0303nikord psu\u0308hholoogiliselt vajalik, et sa\u0308iliks to\u0308o\u0308tahe."}, {"text_idx": "#000354", "text": "Kas nad suhtlevad u\u0308ldse omavahel? On see kollegiaalne valdkond vo\u0303i mitte eriti?"}, {"text_idx": "#000355", "text": "Vo\u0303ib-olla olen ma ise natuke selline, et kui ma heliloojatega kohtun, siis tahan ra\u0308a\u0308kida millestki muust. Aga Eestis tajun ma tegelikult sellist mo\u0303nusat kolle\u00adgiaalsust ja mul on selle u\u0308le hea meel. Mul on mo\u0303ned pa\u0308ris head so\u0303brad heliloojate hulgas, kellega saab ra\u0308a\u0308kida ka reaalsetest muredest. Sellest, mis puudutab loominguga kaasnevat taaka vo\u0303i ka olmelist poolt, vo\u0303i na\u0308iteks arutleda maitseku\u0308simuste u\u0308le."}, {"text_idx": "#000357", "text": "Milline on helilooja olme? Milline on heliloojaks olemise ja olme vaheline suhe? Millised on tu\u0308u\u0308polukorrad?"}, {"text_idx": "#000358", "text": "Ma pole kindel, kas ma oskan tu\u0308u\u0308polukordi kokku vo\u0303tta. Aga muidugi on see aeg-ajalt paras vo\u0303itlus, et jo\u0303uda sinnani, et sul oleks olemas rahulik aeg komponeerimiseks, et ei peaks na\u0308rveerima. See on minu elus ko\u0303ikunud ikka va\u0308ga palju. On olnud nii-o\u0308elda hiilgavaid aegu, mida ma seostan magistrio\u0303pingutega, kui mul oli vo\u0303imalik saada tellimusto\u0308id ja kirjutamise perioodiks ka stipendium. Aga on olnud ka vastupidiseid aegu, mil ma olen o\u0303petanud korraga kolmes koolis \u2014 see oli va\u0308ga raske aeg. Juba ainuu\u0308ksi logistiliselt, et kuidas jo\u0303uda u\u0308hest kohast teise... Kus on siis veel see aeg, mille sa pu\u0308hendad heliloomingule? Ilma ajata ei ole vo\u0303imalik kirjutada, seda on vaja kohe, kui sa veel o\u0303pid ja oled otsustanud su\u0308vitsi minna. Praegu ma muidugi tunnen, et on hea, et ma olen saanud aimu, kui oluline on aeg. Ka o\u0303petamiskogemus on olnud va\u0308ga hea."}, {"text_idx": "#000359", "text": "Sa tunned heliloojaid mitmel pool maailmas: kuidas nad endale selle vajaliku aja leiavad?"}, {"text_idx": "#000360", "text": "Eks muusikateose kirjutamine vo\u0303ta aega ja isegi siis, kui selle eest ha\u0308sti makstakse, vo\u0303ib u\u0308he asja valmimisest teiseni olla pa\u0308ris pikk vahe. Samal ajal tuleb ka elada. Meil on olemas kultuurkapital ja loovisikutoetus, mis on paljudele va\u0308ga suureks abiks, et oleks vahendeid ja et oleks mingi stabiilsus. Selle nimel tasub teadlikult pingutada, ollagi natuke pragmaatiline ja pu\u0308u\u0308da leida vo\u0303imalusi kellegagi koosto\u0308o\u0308d teha. Kui neid on, siis on vo\u0303imalik ka rahastajatele oma eesma\u0308rke to\u0303estada. Siis vo\u0303ib-olla ei pea liiga palju oma ajast palgato\u0308o\u0308le andma. Sest na\u0308iteks o\u0303petamisega ei ole nii, et annad mo\u0303ne tunni na\u0308dalas ja saadki oma eluga hakkama."}, {"text_idx": "#000361", "text": "Mo\u0303ned aastad tagasi tegin ma otsuse, millest mul on olnud palju abi. Olin siis doktorio\u0303ppes, kui mo\u0303tlesin, et ega neid tellimusi ikka piisavalt ole ja et mida ma saaksin ise a\u0308ra teha. Hakkasin ise otsima koosto\u0308o\u0308vo\u0303imalusi. Doktorito\u0308o\u0308ga seoses tuli mo\u0303te teha midagi kontrabassi ja elektroonikaga. Vo\u0303tsin endale nii palju aega kui vaja, et sellega tegelda \u2014 ei olnud nii, et kuu aja pa\u0308rast peab valmis olema. Elektroonika vo\u0303tabki va\u0308ga palju aega, aga lo\u0303puks sai sellest asja ja lugu la\u0308ks ka festivali programmi."}, {"text_idx": "#000362", "text": "See po\u0303himo\u0303te on ja\u0308a\u0308nud senini mu to\u0308o\u0308laadis kehtima. Tellimusi ei saa ja\u0308a\u0308da ootama. Ja ise koosto\u0308id otsides saad pu\u0308stitada endale va\u0308ga selgeid eesma\u0308rke, mida sa muusikas a\u0308ra teha tahad, ja sa ei so\u0303ltu alati tellimuse ettekirjutustest. Need valikud on ennast va\u0308ga edukalt to\u0303estanud."}, {"text_idx": "#000364", "text": "Kas helilooming on pigem nagu teater, mis peaks toimima siin ja praegu, vo\u0303i on vo\u0303imalik ka selline helilooming, mis on kirjutatud sahtlisse valmis ja ma\u0308ngitakse siis, kui ma\u0308ngitakse?"}, {"text_idx": "#000365", "text": "Vo\u0303imalik, aga o\u0303nneks ma ei ole pidanud nii kirjutama. Ma kujutan ka ette, et minu puhul oleks see keeruline, sest komponeerides na\u0308en ma intensiivselt juba ettekannet ja otsekui suunan energiat ka sinna. See on enamasti seotud konkreetse tellimusega ja siis ma kujutan ette koosseisu vo\u0303i konkreetset ansamblit ja mo\u0303nikord na\u0308en ka kontserdipaika ja proove. Aga kui kirjutaksin nii-o\u0308elda tu\u0308hja, nagu na\u0308iteks ka konkurssidele kirjutatakse, siis tihti seda teha ei tahaks. Muusika on ikka elav esituskunst, to\u0303esti nagu teater. Igal juhul tekitab rahulolematust ka see, kui teose ettekanne edasi lu\u0308kkub, sest aasta pa\u0308rast vo\u0303in ma vaadata sellele juba teisiti. Siis on vo\u0303ib-olla parem, kui ta ja\u0308a\u0308bki sahtlisse, ja ma keeran selle sahtli hoopis lukku."}, {"text_idx": "#000366", "text": "Kas sa vo\u0303iksid kirjeldada, kuidas sinu kirjutamisprotsess va\u0308lja na\u0308eb ja kui kaua see ko\u0303ik aega vo\u0303tab?"}, {"text_idx": "#000367", "text": "Ma to\u0308o\u0308tan ko\u0303igepealt va\u0308ga palju lihtsalt mo\u0303eldes. Enne kui ma u\u0308ldse paberi vo\u0303tan vo\u0303i laua taha istun, peavad olema juba esimesed mo\u0303tted peas. Sellele ja\u0308rgneb tehnilisem to\u0308o\u0308, mis ta\u0308hendab, et ma hakkan otsima koosko\u0303lasid, kujutama ette registrilist plaani, ru\u0308tmi ja muud sellist. Ja nii edasi mitmes etapis. Intensiivne kirjutamine kestab, so\u0303ltuvalt koosseisu suurusest, va\u0308hemalt u\u0308ks-kaks kuud. See on selline aeg, kui ma olen kaelani u\u0308he teose sees ja sealt niipea va\u0308lja ei tule."}, {"text_idx": "#000368", "text": "Aga kuidas sa metoodilises mo\u0303ttes la\u0308hened? Kas sa jagad insenerina teose kuidagi teadlikult mingiteks algosadeks vo\u0303i la\u0308hed tunnetuse ja\u0308rgi ja peamine pingutus la\u0308heb esmase kujundi peale?"}, {"text_idx": "#000370", "text": "Kui palju sinu arvates muusikast saab vo\u0303i peab ra\u0308a\u0308kima?"}, {"text_idx": "#000371", "text": "Mulle meeldiks, kui sellest saaks ra\u0308a\u0308kida. Ja saabki. Aga mo\u0303nikord see so\u0303navara ei ole pa\u0308ris see, vaid justkui nullib selle kunstivormi olemuse a\u0308ra. Muusika teeb eriliseks see, et ta eksisteerib ajas, ja sellest vo\u0303iksin ka ra\u0308a\u0308kida, mis asi tal ajaga on ajada. Mis on algus ja kus on lo\u0303pp ja kui kaua see ko\u0303ik kestab. Ja selle aja jooksul, kui see kestab, kas seal on siis palju vo\u0303i va\u0308he ja... mul ja\u0308a\u0308b ka endal praegu so\u0303nadest puudu, so\u0303navara ei aita mind."}, {"text_idx": "#000373", "text": "Jah, faktuur ja selle ajaline vorm, millest vo\u0303iks lo\u0303pmatuseni ra\u0308a\u0308kida. Mul on olnud selles osas ka suuri mo\u0303jutusi ja ma ei saa kuidagi u\u0308le prantsuse spektraalmuusika koolkonna helilooja Ge\u0301rard Grisey muusikast. Tema looming paneb mind ikka ja ja\u0308lle mo\u0303tlema ajaka\u0308sitlusest. Koosko\u0303lad ja vertikaal toetuvad helispektritele, need on tuletatud mingist po\u0303hitoonist ja arvutiprogrammide abil peensusteni analu\u0308u\u0308situd. Selle pinnal laseb ta kulgeda ajal, vo\u0303imendades spektraalset mo\u0303ju liikumiste, faktuuri, ta\u0308mbrite ja du\u0308naamikaga. Mulle meenuvad tema teoste analu\u0308u\u0308sidest \u2019kokku surutud\u2019 ja \u2019laiali laotatud\u2019 aja mo\u0303isted. Olen mo\u0303elnud ajaka\u0308sitlusele ka praeguses muusikas. Ma tajun, et see on muutunud... Et aeg ei pruugi kulgeda protsessina u\u0308hest koosko\u0303last, ru\u0308tmilisest ideest vo\u0303i ta\u0308mbrist teise, vaid vo\u0303ib va\u0308ljenduda ka seisundina vo\u0303i kvaasi pildilises ko\u0303rvutamises, mis ei ole otseselt ka vastandamine. See, mida olen kuulates tajunud, on mo\u0303nikord otsekui kaadrid ja mo\u0303jub sellisena reljeefselt ja huvitavalt, ka kuidagi ruumiliselt."}, {"text_idx": "#000374", "text": "Kas sul on kirjutamise ajal mingisugune igapa\u0308evane rutiin? Et la\u0308hed hommikul tunniajasele jalutuska\u0308igule, siis suled ennast vo\u0303tmega tuppa... vo\u0303i kuidas see va\u0308lja na\u0308eb?"}, {"text_idx": "#000375", "text": "Mul on to\u0303esti selline rutiin tekkinud. Tunnen, et praeguses eluetapis on see vo\u0303imalik. Kui mul on parasjagu mingi tellimuse ta\u0308htaeg la\u0308hedal, siis a\u0308rkan va\u0308ga vara ja hakkan to\u0308o\u0308le. Siis, natuke hiljem, la\u0308hen jalutama ja siis ja\u0308lle to\u0308o\u0308tan ja nii edasi. Paaril korral na\u0308dalas on vaja ka mo\u0303ned kompositsioonitunnid anda. O\u0303htul ma parema meelega panen to\u0308o\u0308 ka\u0308est, siis tunnen, et pean end lo\u0303dvaks laskma. Aga iga kord ei ole see vo\u0303imalik. O\u0308o\u0308sel pu\u0308u\u0308an ikka magada, vahel va\u0308ga harva olen ka u\u0308leval, et to\u0308o\u0308tada, teen seda siis paaritunniste uinakute vahel."}, {"text_idx": "#000376", "text": "Mainisid, et vanamuusikaga tegeldes puutusid sa kokku ooperiga, ja hiljem ju kirjutasid ka ise lu\u0308hiooperi. Milline suhe on sinu meelest nu\u0308u\u0308dismuusikal ooperiga?"}, {"text_idx": "#000377", "text": "Sa vihjad mu ooperile, mille ma tudengina vo\u0303i siis juba doktorandina kirjutasin. Praegusel ajal olen ma muusikateatrist pa\u0308ris kaugele ja\u0308a\u0308nud. Aga arvan, et oleksin hetkega selle sees tagasi, kui oleks mingisugune projekt vo\u0303i vo\u0303imalus. Mind tegelikult ooper vo\u0303i muusikateater huvitab."}, {"text_idx": "#000378", "text": "Sa mainisid enne seda, et esituslikkus on oluline ja motiveerib..."}, {"text_idx": "#000379", "text": "Jaa, ooperiz\u030canr on mulle oluline. Olen pu\u0308u\u0308dnud ennast kursis hoida, mida selles vallas tehakse. Ja\u0308llegi meenub mineviku eeskuju Sciarrino, kelle ooperit ka\u0308isin Berliinis kuulamas just siis, kui tema muusika mind mo\u0303jutas. \u201eLuci mie tradit\u00adrici\u201d \u2014 \u201eMinu petlikud silmad\u201d \u2014, lugu armukolmnurgast, petmisest ja mo\u0303rvast. See ooper on va\u0308ljendusvahendite poolest pigem lakooniline, tegelasi on va\u0308he, orkester va\u0308ike. Selles on otsast lo\u0303puni so\u0303nulseletamatu psu\u0308hholoogiline pinge, peategelased otsekui sosistasid omavahel lauldes ja kui lo\u0303puks keegi ha\u0308a\u0308lt to\u0303stis, mo\u0303jus see ehmatavalt. See on moodne ooper aegumatul inimsuhete teemal ja selle helikeel seob seda suurepa\u0308raselt oma kaasajaga."}, {"text_idx": "#000380", "text": "Sa ennist u\u0308tlesid, et vahel on sul olnud kahtlusi, kas sul on midagi o\u0308elda. Aga kui muusika on abstraktne kunstivorm, siis milles see va\u0308ljendub, mida o\u0308eldakse? See ei ole ju pa\u0308ris nii nagu \u201ePetjas ja hundis\u201d, et nu\u0308u\u0308d tuleb Petja ja nu\u0308u\u0308d hunt?"}, {"text_idx": "#000381", "text": "See ei pea olema u\u0308ldsegi narratiiv. Vo\u0303ib ku\u0308sida nii, et mida ma tahan o\u0308elda vo\u0303i mis on see dimensioon minus, mida ma tahan muusika abil kuuldavaks teha. Kas see on mingisugune tunnetus, valu vo\u0303i hoopis ro\u0303o\u0303m ja energia, sest mo\u0303nikord tekib ka lihtsalt su\u0308gav rahulolu muusika loomisest."}, {"text_idx": "#000383", "text": "See on ikka abstraktsem tasand, ma arvan. Pa\u0308ris nii ma endale seda kindlasti ei so\u0303nasta, et mul praegu u\u0308ks lugu siin su\u0308nnib sellest vo\u0303i teisest... Aga ma olen ta\u0308hele pannud, et need tasandid tulevad mo\u0303nikord iseenesest ja kui ma seda ma\u0308rkan, siis lo\u0303puks ma vo\u0303ib-olla ka teadvustan seda endale. Need on siis tunnetuslikud aspektid, sugugi mitte konkreetsed, vaid abstraktsed. Mo\u0303nikord ma tajun, et midagi seal muusikas on, aga ma ei saa alati aru, mis see on. Mul on u\u0308ks na\u0308ide koroonaajast. Vahetult enne, kui see ko\u0303ik 2020. aasta kevadel algas, pidasin ma plaani seoses lo\u0308o\u0308kpilliteosega, mis pidi valmima koosto\u0308o\u0308s Heigo Rosinaga. Sellel talvel oli ku\u0308lmaga isea\u0308ralikult selge taevas ja mul o\u0303nnestus na\u0308ha ha\u0308sti madalal seisvat hiigelsuurt kuud. Teose pealkiri on \u201eMa olen suur kuu su silmapiiril\u201d. Mind ko\u0308itis superkuu na\u0308htus ja illusioon, lugesin selle kohta ja see tekitas minus huvitava ko\u0303iksusetunde. Siis korraga tuli Covid-19 koos ko\u0303ikide sellega kaasnenud muutustega ja lo\u0303ikas mul need mo\u0303tted hoobilt a\u0308ra. Mingisugust loomingulist vo\u0303imalustki ei olnud esimestel na\u0308dalatel, argipa\u0308ev lihtsalt lajatas peale. Kui ma suvel selle loo juurde tagasi tulin, ma\u0308rkasin, et kirjutamisprotsessi oli ilmunud tunnetuslikult midagi uut. See talv ja see kuu ei olnud enam nii olulised, vaid korraga mulle seostus sellega hoopis u\u0308ks natuke valulik minevikumo\u0303te, mis samas ei olnud nii selgepiiriline. Need ongi pigem sellised asjad, mida sa tajud komponeerides, see ei ole ka nii, et siin on nu\u0308u\u0308d mingi konkreetne emotsioon."}, {"text_idx": "#000384", "text": "Kuidas sa suhtud sellesse, kui teoseid u\u0308ritatakse to\u0303lgendada autori isikliku elu kaudu? Et na\u0308iteks Picasso koges pommitamist ja tegi \u201eGuernica\u201d vo\u0303i Rembrandtil on mingil autoportreel kotid silme all ja ju tal siis midagi rasket juhtus. Vo\u0303i kui Mark Rothko maalis abstraktseid pindu, siis kas tal oli depressioon vo\u0303i midagi muud... Millised seosed on sinu jaoks loomingu ja pa\u0308riselu vahel?"}, {"text_idx": "#000385", "text": "Ma arvan, et see seos vo\u0303ib olla kellelegi abiks kunstist arusaamisel ja rohkem ehk meist kaugemal minevikus olevate kunstnike ja heliloojate puhul, et nende mingid loomeperioodid vo\u0303i teosed oleksid mo\u0303istetavamad. See vo\u0303ib ko\u0303lada lihtsustatult, aga mingi uba seal minu arvates on. Kui mingi muusika, maal vo\u0303i maalimisviis erines nii oluliselt teistest, siis tahetakse teada, mis selle po\u0303hjustas. Ja kui ma mo\u0303tlen kas vo\u0303i meie oma kaasaegsete heliloojate peale, kelle muusikat on vo\u0303imalik niimoodi la\u0308bi mitme perioodi ja\u0308lgida, siis vo\u0303ib-olla kohe ei olegi vaja teada, miks mingil eluetapil su\u0308ndis mo\u0303ni teos vo\u0303i konkreetne su\u0308mfoonia, aga natuke hiljem on ehk huvitav seda la\u0308bi looja prisma mo\u0303testada."}, {"text_idx": "#000386", "text": "Ma lugesin, et sa o\u0303ppisid Helena Tulve ja Eino Tambergi, hiljem ka Wolfgang Rihmi juures Saksamaal. Kas sa oskad o\u0308elda, mida need konkreetsed heliloojad sinus avasid vo\u0303i sulle edasi andsid?"}, {"text_idx": "#000387", "text": "Eino Tambergi juures ma alustasin. Ja siis ma la\u0308ksin suure huviga kaasa sellega, mida ta va\u0308lja pakkus. Vo\u0303ib-olla tagantja\u0308rele saan paremini aru, kui palju ta mind toetas ja kui ha\u0308sti esimese kursuse kohmetusest u\u0308le saada aitas. Kui ma hiljem ka Tulve juures tunde hakkasin vo\u0303tma, siis tema oli ju ise ka alles noor. Ma ma\u0308letan, et sain Helenalt kiiresti ja palju praktilist abi just mingisugusel juuretasandil, mida mul oli tol hetkel va\u0308ga vaja. Wolfgang Rihmi juhendamisel o\u0303ppisin veel aasta magistrio\u0303ppes. Pa\u0308rast seda mo\u0303istsin, nagu juba ka eespool juttu oli, et rohkem o\u0303petajaid mul vaja pole. Mulle ja\u0308i mulje, et ka Rihm arvas nii ja et mu stardipositsioon oli piisavalt hea edasi liikumiseks teel vo\u0303i suunal, mille olin valinud."}, {"text_idx": "#000388", "text": "Puutusin hiljuti kokku (ma ei tea, kas see on kuidagi Rihmiga seotud vo\u0303i mitte) u\u0308he ooperijuhiga Austrias ja ku\u0308sisin, kuhu liigub nu\u0308u\u0308disaegne ooper. Ta u\u0308tles, et mingil hetkel olevat olnud plaanis teha La\u0308a\u0308ne-Berliini eksperimentaalne, mitte itaalia tu\u0308u\u0308pi ooperimaja. Aga sellest siiski ei tulnud midagi va\u0308lja."}, {"text_idx": "#000389", "text": "Olen ka Berliinis olnud u\u0308hes projektis, kui sealse Kaasaegse Ooperi (Zeitgeno\u0308ssische Oper Berlin) juures toimusid mitu aastat ja\u0308rjest ideekonkursid muusikateatri lavastuste leidmiseks. Osalesin selles 2010. aastal, kui toimusid mo\u0303ttetalgud heliloojate, lavastajate, kunstnike ja dramaturgide vahel. Mo\u0303ne pa\u0308eva jooksul moodustati meeskonnad ja asuti ooperi jaoks ideid genereerima. Kavandi kirjutamiseks anti veel paar na\u0308dalat ja seeja\u0308rel tuli neid esitleda. Minu meeskond vo\u0303itis selle konkursi! Vo\u0303iduga kaasnes ka rahasumma ooperi ettevalmistamiseks ja lavale toomiseks. Aasta hiljem, 2011. aasta aprillis toimuski meie ooperi \u201eGrid\u201d esietendus Berliini Kulturbrauereis ning selles osalesid ka muusikud Eestist. Ka seda ma nimetaksin eksperimentaalseks ooperiks."}, {"text_idx": "#000390", "text": "Kui ma ku\u0308sin ooperi kohta, siis ilmselgelt sellepa\u0308rast, et Estonia juurdeehitus on otsustatud ja seal on oluline argument just nimelt ooperi vo\u0303imalused. Selles kontekstis tundub huvitav, mida arvavad sellest heliloojad?"}, {"text_idx": "#000391", "text": "Kindlasti peaks kogu aeg kusagil podisema u\u0308ks algupa\u0308rane eesti ooper. Kui selle reaalne valmimisaeg on va\u0308hemalt kaks aastat, siis pole ehk palju oodata, et va\u0308hemalt iga kahe aasta tagant tuleks va\u0308lja ka u\u0308ks uus lavastus."}, {"text_idx": "#000392", "text": "Aktiivselt tegutseva heliloojana ei ole mul vo\u0303imalik u\u0308le ta\u0308htsustada vajadust nu\u0308u\u0308disooperi ja\u0308rele. Kui neid ikka ja ja\u0308lle lavale tuleks, areneks publiku maitsemeel ja rikastuks repertuaar. Ra\u0308a\u0308kimata sellest, et ooperisu\u0308z\u030ceega saab osutada meid ko\u0303iki puudutavatele teemadele, rohkem vo\u0303i va\u0308hem aktuaalsetele valupunktidele. Ja olekski ju ha\u0308sti, kui see otsus annaks rohkem vo\u0303imalusi just siinsele ja miks mitte ka eksperimentaalsele ooperile. Meenub, ja see on siinkohal vo\u0303ib-olla ko\u0303nekas, kuidas mo\u0303ne aasta eest oli ka Estonias ooperikonkurss, aga see kukkus la\u0308bi..."}, {"text_idx": "#000396", "text": "Kui ma vaatan, kuidas sa oled kirjutanud, siis su loomingus on mingid tihedamad ja ho\u0303redamad perioodid. Kuidas sa suhtud ho\u0303redusse oma elus vo\u0303i kuidas sa seda mo\u0303testad? On see miski, millega sa teadlikult tegeled? Ja kas see ho\u0303redus on tingitud mingitest olmelistest po\u0303hjustest? Enne sa ra\u0308a\u0308kisid ka mingitest kahtlustest \u2014 kuidas need kahtlused algavad ja kuidas lo\u0303ppevad?"}, {"text_idx": "#000397", "text": "Jah, sedasorti ho\u0303redust olen mingitel eluetappidel kindlasti tajunud. Need erialased kahtlused ka\u0308ivad mo\u0303nikord ka\u0308sika\u0308es eluliste kahtlustega. Olen oma elus maadelnud ka psu\u0308hholoogiliste probleemidega ja otsinud vastuseid mingitele eluta\u0308htsatele ku\u0308simustele. Mitu aastat on olnud sellist aega, kui ma tegelesin muusika kirjutamisega rohkem nagu autopiloodil. See ei olnud kindlasti teadlik ja mul ilmselt oli siis aeg-ajalt ka tellimusi, nii et va\u0308ga suuri pause ei tekkinud. Aga ebakindlus ja vo\u0303ib-olla ka eneseusu probleemid on miski, millest ehk kohe ei saa aru, alles hiljem, mingites elusituatsioonides lo\u0308o\u0308vad need va\u0308lja. Pa\u0308ris palju vo\u0303hma on la\u0308inud sellele, et teadlikult tegelda oma hingelise tasakaalu ja terviklikkusega. See on siiski ennast a\u0308ra tasunud, sest lo\u0303puks on see lasknud mul ja\u0308lle vabamalt kirjutada."}, {"text_idx": "#000398", "text": "Ega keegi vist ei po\u0308o\u0308ra sellele eriti ta\u0308helepanu, kui sageli vo\u0303i harva helilooja midagi kirjutab?"}, {"text_idx": "#000399", "text": "Jah, see ongi pigem sinu probleem ja need on sinu ku\u0308simused, millega tuleb tegelda. Vo\u0303i kui sa kirjutad halvasti, siis see on ehk just see, mida sulle andeks ei anta. Ja ma kindlasti kirjutasin mingitel aastatel ka halvasti \u2014 kas ei saanud piisavalt su\u0308veneda vo\u0303i mis see oli. Ma ei tea, kas ma isegi oleksin endale siis teist vo\u0303imalust andnud."}, {"text_idx": "#000401", "text": "Aga siis mo\u0303ned on vo\u0303ib-olla va\u0308ga head ja u\u0308ks eriti hea, geniaalne... Ma arvan, et hiljem ei oma see ajaline panus enam sellist ta\u0308htsust. Aega hindad u\u0308htemoodi, kui oled selle sees, aga kui hiljem tagasi vaatad, siis on see lihtsalt mingi hulk muusikat, mida sa oled loonud. Keegi ka ju ei karista mind selle eest, kui ma halvasti kirjutan. Aga mul endal on mingi adekvaatne arusaam, et ma praegu ei saanud ha\u0308sti hakkama ja vo\u0303ib-olla ei pidanudki saama, ja ja\u0308rgmine kord tuleb siis ehk paremini va\u0308lja. Omaette teema on, millised lood kujunevad lo\u0303puks helilooja leivanumbriks. Seda ei na\u0308e ise ette, millised mingite va\u0308liste na\u0308itajate ja\u0308rgi su ko\u0303ige paremad lood on."}, {"text_idx": "#000402", "text": "Kas u\u0308ksindus on miski, mis ka\u0308ib heliloojaga kaasas?"}, {"text_idx": "#000403", "text": "Ha\u0308sti palju on seda muidugi. Olla isoleeritud tundide, pa\u0308evade ja kuude viisi..., aga seda suurem on siis elujanu, kui teos u\u0308kskord valmis saab. Tuleb osata puhata ja u\u0308ksindusest va\u0308ljuda, kui see parasjagu vo\u0303imalik on."}, {"text_idx": "#000404", "text": "Kuidas sulle tundub, kas heliloojaharidus valmistab ette selleks, milline on helilooja nii-o\u0308elda reaalne elu? Kas na\u0308iteks o\u0303ppejo\u0303ud ra\u0308a\u0308givad sellest, et peab u\u0308ksindusega toime tulema?"}, {"text_idx": "#000405", "text": "Pigem mitte. Ideaalis oleks muidugi hea, kui tundides saaks rohkem teada sellest, kuidas o\u0303petaja ise to\u0308o\u0308tab ja selle ko\u0303igega hakkama on saanud. Vo\u0303i et ta ra\u0308a\u0308giks kas vo\u0303i sellest, kuidas tegelda intensiivsemalt oma ka\u0308eka\u0308iguga ja vo\u0303idelda selle nimel, et tekiks aeg ja stabiilsus. Ma ei tea, kas sellist asja on tegelikult vo\u0303imalik o\u0303petada."}, {"text_idx": "#000407", "text": "Na\u0308iteks mu elu esimene autorialbum kammermuusikaga aastatest 2019\u20132023. Loodan anda selle va\u0308lja koosto\u0308o\u0308s plaadifirmaga Kairos ja\u0308rgmise aasta algul. Salvestused ka\u0308ivad ja hetkel to\u0308o\u0308tan u\u0308he pa\u0308ris uue looga, mis pole veel valmis. Ees seisab ka u\u0308ks pikemaajaline su\u0308venemine, nimelt on minult ja\u0308rgmise aasta Balti muusika pa\u0308evadeks (Tartu 2024) tellitud teos ts\u030cellole ja orkestrile. To\u0308o\u0308d ja\u0308tkub."}, {"text_idx": "#000408", "text": "Oli o\u0303nnelik juhus, et meil kerkis esile u\u0308ks tolle ajastu jaoks asendamatu persoon, 19. sajandi viimaste aastaku\u0308mnete innukas muusikale pu\u0308hendunud filoloog dr Karl August Hermann (1851\u20131909). Tema mitmekesine tegevus lo\u0303i pa\u0308rast rahvuslikuks a\u0308rkamisajaks nimetatud perioodi pinnase suurele rahvuslikkuse puhangule 20. sajandi algul, mis oli ajendatud 1881. aastal troonile to\u0303usnud Aleksander III valitsuse venestamispoliitikast."}, {"text_idx": "#000409", "text": "Hermanni muusikaline haridus oli enam kui puudulik. Sellest hoolimata komponeeris ta laule, mida on esitatud ka va\u0308ljaspool Eesti piire. Kuigi Hermanni igihaljad laulud moodustavad vaid va\u0308ikese osa tema umbes 300 laulust koosnevast \u201ekogutoodangust\u201d, on need ta\u0308napa\u0308evani olnud Eesti laulupidude kavas. Hermann oli 1880. ja 1890. aasta laulupeo u\u0308ks u\u0308ldjuhte. Erinevalt kolmest esimesest peost, kus osalesid vaid meeskoorid, olid 1891., 1894. ja 1896. aasta laulupeol kaastegevad ka segakoorid. Rahvas tervitas sedapuhku vaimustunult rahvalauluseadeid. 4. u\u0308ldlaulupeol 1891 la\u0308ks na\u0308iteks \u201ePulmalaul\u201d (Aleksander Thomsoni seades) kolm korda kordamisele. 1890. aastate laulupidude grandioosne edu oli Hermanni organisatsioonilise tegevuse tulemus. Ta ei osalenud kunagi impeeriumi poliitikas, kuid sellest hoolimata o\u0303nnestus tal oma to\u0308o\u0308ga kultuuri edendada, sealhulgas oma pa\u0308evalehega Postimees. Laulupeod on alati edukalt u\u0308leu\u0308ldist surutist to\u0303rjunud."}, {"text_idx": "#000410", "text": "Hermann asutas Eesti esimese muusikakuukirja Laulu ja ma\u0308ngu leht, mis ilmus regulaarselt aastail 1885\u20131898. Selles piiratud ruumis avaldas ta mitmesugust sobivat teavet muusikateooria ja -ajaloo kohta. Lehe ta\u0308htsamates artiklites selgitab ta muusika rolli inimese elus, ta\u0308htsustab rahvaviiside kogumist ja uute kooride asutamist. Mahukam osa oli koorimuusikale eraldatud [Laulu ja ma\u0308ngu lehe \u2014 T. O\u0303.] lisaleht. Eesti laulude ko\u0303rval sisaldas see ka rahvusvahelist repertuaari, isegi Carl Michael Bellmani laulude seadeid. Lisaks publitseeris Hermann neist ka mitmesuguseid kogumikke. Ta avaldas Leipzigis antoloogia \u201eVo\u0308lkerlieder\u201d2, mille 300 laulust 55 olid eesti laulud."}, {"text_idx": "#000411", "text": "Laulu ja ma\u0308ngu leht, 1886, II aastaka\u0308ik."}, {"text_idx": "#000412", "text": "Hermann o\u0303igustas igati oma filoloogiharidust. Lisaks eesti grammatikale pu\u0308hendatud raamatule avaldas ta 1898. aastal ka esimese eesti kirjanduse ajaloo3. Elu viimased kaksku\u0308mmend aastat oli Hermann Tartu U\u0308likooli eesti keele lektor. Ta mo\u0303tles va\u0308lja hulgaliselt uusi so\u0303nu ja mo\u0303isteid, millest paljud on ka\u0308ibel ka ta\u0308napa\u0308eval. Oma elu lo\u0303pul u\u0308ritas ta kirjutada mu\u0308toloogilist ooperit \u201eUku ja Vanemuine\u201d."}, {"text_idx": "#000413", "text": "Ilma kellegi teise abita asus Hermann koostama entsu\u0308klopeediat (kuigi ta ei jo\u0303udnud kaugemale esimesest ta\u0308hest).4 Ko\u0303ik see osutab tema eluto\u0308o\u0308 uskumatult suurele haardele, tema tahtele ja energiale. Tema kaugeleulatuva ta\u0308htsusega tegevus kujuneb to\u0303eliseks prelu\u0308u\u0308diks 20. sajandi pretsedenditult su\u0308ndmusterikkale esiku\u0308mnendile."}, {"text_idx": "#000414", "text": "On ta\u0308henduslik, et ta loovutas 1896. aastal oma ajalehe Postimees Jaan To\u0303nissonile. Hermann oli oma ajalehes to\u0303stnud esile kultuurivaldkonna, To\u0303nissonil aga oli to\u0303elist annet haarata juhtpositsioon majanduslikus vo\u0303itluses baltisakslaste vastu, mis muutus sajandivahetusel eriti aktuaalseks. Eestlastest linnaelanike arv kasvas jo\u0303uliselt aasta-aastalt. U\u0308ha rohkem haarasid nad majanduses ja administratiiv\u00adalal juhtpositsioone, mida baltisakslased a\u0308gedalt endale hoida pu\u0308u\u0308dsid. Muidugi arvestasid eestlased sellega, et tsaarivo\u0303im hoiab kinni oma status quo\u2019st. Ko\u0303ik need julged ettevo\u0303tmised valmistasid aga tugevat ko\u0303lapinda kultuurilisele aktiivsusele. Vaimse surutise aeg oli la\u0308bi ja isegi reaktsiooniaastad, mis ja\u0308rgnesid 1905. aasta raputavatele revolutsioonisu\u0308ndmustele, ei suutnud seda la\u0308mmatada."}, {"text_idx": "#000416", "text": "Rahvuse u\u0308ldises arengus on muusika roll va\u0308ga oluline. Teaduslikult su\u0308stematiseeritud rahvaviiside kogumise protsess, niisamuti rahvusliku kammer- ja su\u0308mfoonilise muusika loomine oli neil aastatel eesti kultuurile ha\u0308davajalik. Rahvaviiside kogujate hulgas olid sellised prominentsed tegelased nagu pastorid Johann Matthias Eisen ja dr Jakob Hurt. Eisen oli oma suunitluselt rohkem rahvusliku mu\u0308toloogia propageerija, aga Hurt, kes oli mitmete eesti keele ja folkloori alaste o\u0303ppeotstarbeliste to\u0308o\u0308de autor, tuli ja\u0308reldusele, et vanemat rahvaluulet tuleks levitada populaarsemas vormis kui asjakohane retsiteerimine."}, {"text_idx": "#000417", "text": "Dr Oskar Kallas kaitses oma doktoriva\u0308itekirja \u201eDie Wiederholungslieder der estnischen Volkspoesie\u201d5 Helsingis 1901. Tema tegevuse tulemusel avati Eesti Rahva Muuseum.6 Kallase tarmukal juhtimisel rahvalaulude kogumise ekstensiivse protsessi hoog vaibus. Tema poolt kavandatu na\u0308gi ette teaduslikku kogu: mitte \u201evaadet rahvaviisidele linnulennult\u201d, vaid rahvalaulikute personaalsete to\u0303lgenduste ta\u0308pseid noodistusi koos viisi ja teksti variantidega, mis tuli saata organiseerivale keskusele. See tervet Eestit ho\u0303lmav su\u0308stematiseeritud kogu aastaist 1904\u20131914 andis kogutulemuseks 13 000 viisi (30 000 viisist, mis on ta\u0308napa\u0308eval sa\u0308ilinud Tartu ja Tallinna muuseumis). Fonograafisalvestused tegi algul soome folklorist Armas Otto Va\u0308isa\u0308nen."}, {"text_idx": "#000418", "text": "Amato\u0308o\u0308ride ko\u0303rval vo\u0303tsid rahvaviiside kogumisest osa ka heliloojad Juhan Aavik, Peeter Su\u0308da, Mart Saar ja Cyrillus Kreek. Nende osalemine selles protsessis oli eriti ta\u0308htis. Vo\u0303imalus kogeda muusikategemise rahvuslikku ru\u0308u\u0308d avas tee eesti rahvamuusika to\u0303elise tuumani."}, {"text_idx": "#000419", "text": "Kontrastina vo\u0303iks tuua Eesti esimese ajakirjaniku ja laulupidude traditsiooni algataja Johann Voldemar Jannseni va\u0308ite, et eesti laulu tegemiseks piisab vaid eestikeelsetest so\u0303nadest. Kui seda u\u0308tlemist illustreerida, siis na\u0308iteks esimene naissoost eesti helilooja Miina Ha\u0308rma kasutas ibeeria rahvalaulu koos tekstiga Emajo\u0303est \u2014 manades niimoodi esile rahvuslikke tundeid\u2014, mille ta avaldas oma koorile mo\u0303eldud tru\u0308kitud laulukogumikus. Artur Kapp, to\u0308o\u0308tades (aastail 1906\u20131912) oma \u201eSu\u0308idiga eesti viisidest nr 1\u201d, alustas selle teist osa autentse rahvaviisiga ja lo\u0303petas poloneesiga."}, {"text_idx": "#000420", "text": "Loomulikult on eestlase kirjutatud polonees siiski tu\u0308kk eesti muusikat. Pole ta\u0308htsust, kas teosele on iseloomulik rahvuslik stiil vo\u0303i mitte. Ta\u0308htis on rahvuslik olemus. Looja mo\u0303tleb alati oma emakeeles, olgu so\u0303nades vo\u0303i helides, sest tema psu\u0308hholoogia on su\u0308gavalt rahvuslik. Mida su\u0308gavam on kunstnik, seda va\u0308hem tunneb ta materjali vastupanu ning seda puhtamalt tuleb esile tema ideede maailm ja tema loodu rahvuslikkus. Ka\u0308esoleval juhul ei ole poloneesi lu\u0308litamine eesti folkloorile toetuva su\u0308idi koosseisu lihtsalt stiilipuhas vo\u0303te."}, {"text_idx": "#000421", "text": "Miina Ha\u0308rma ja samuti Artur Kapp \u2014 viimane ka\u0308sitles Bachi ja Beethovenit kogu muusika absoluutse baasina \u2014 kirjutasid teoseid, mis manifesteerisid la\u0308a\u0308nemaailma juhttoonile ja tonaalsele harmooniale toetuva universaalse mo\u0303tlemisviisi ko\u0303ikvo\u0303imsust. See oli to\u0303sine takistus su\u0308gavalt rahvusliku olemuse tabamisel. Mart Saar ja Rudolf Tobias ku\u0308u\u0308ndisid juba strukturaalse la\u0308henemise la\u0308bimo\u0303tlemiseni, mis on iseloomulik 20. sajandi keskpaiga la\u0308a\u0308ne muusikale. Vastavalt nendele doktriinidele kujundab iga helilooja oma individuaalsed reeglid muusika kirjutamiseks. Niisiis, tema la\u0308henemine rahvamuusikale on individuaalne. Vabana maz\u030coori ja minoori su\u0308steemi ahelatest on ta suuteline mo\u0303istma palju su\u0308gavamalt rahvamuusika olemust. Heaks na\u0308iteks vo\u0303iks siin olla Barto\u0301ki looming. Kahtlemata oli Barto\u0301k prominentseim figuur esindamaks rahvuslike koolkondade teist lainet."}, {"text_idx": "#000422", "text": "Klaverisonaadis c-moll, mille Tobias kirjutas 20. sajandi algul, on ta kasutanud uuemat rahvaviisi \u201eKallis Mari\u201d. Selle meloodia oma taotlusega ro\u0303hutada sentimentaalset tunnet ei ole kuigi stiilne kummardus eesti rahvamuusikale. Pa\u0308rast 1909. aastal Saksamaale asumist uuris Tobias po\u0303hjalikumalt rahvuseepost \u201eKalevipoeg\u201d. Su\u0308ndis idee kirjutada selle ainestiku po\u0303hjal ooper. Rahvaluule ru\u0308tm ja eepiline karakter aitasid Tobiasel pa\u0308a\u0308seda la\u0308hemale autentsele rahvakunstile. See idee ei realiseerunud helilooja enneaegse surma to\u0303ttu. Ent Tobiase ettevalmistav tegevus ooperile \u201eKalevipoeg\u201d tipnes ballaadi \u201eSest Ilmaneitsist ilusast\u201d valmimisega sopranile ja orkestrile."}, {"text_idx": "#000423", "text": "Teine oluline verstapost eesti kultuurilises arengus oli instrumentaalmuusika teke. Aleksander Kunileiu kaks isamaalist laulu ta\u0308histavad u\u0308leu\u0308ldiselt eesti professionaalse muusika algust. Helilooja juhatas nende esiettekannet ise Eesti esimesel u\u0308ldlaulupeol Tartus 1869. aastal. Pa\u0308rast seda kirjutati pisut rohkem kui veerand sajandit ainult koorilaule. La\u0308bimurre saabus 1896. aastal, kui Peterburi Konservatooriumi u\u0308lio\u0303pilane Rudolf Tobias kirjutas eesti esimese orkestriteose, avama\u0308ngu \u201eJulius Caesar\u201d."}, {"text_idx": "#000424", "text": "Suure to\u0303uke uute instrumentaalteoste komponeerimiseks andis Eesti esimese su\u0308mfooniaorkestri loomine, asutajaks Aleksander La\u0308te. Selle esimene kontsert toimus novembris 1900 Tartus, ma\u0308ngiti Haydni, Schuberti ja Cherubini teoseid. Tobiase asumisel u\u0308likoolilinna tulid tema osalusel ettekandele ka mo\u0303ned vokaalsu\u0308mfoonilised suurvormid, sh Ha\u0308ndeli oratoorium \u201eJudas Maccaba\u0308us\u201d ja ka Mozarti \u201eDon Juan\u201d, mille lavastuse ettevalmistamisel ja ettekandel ta osales.7"}, {"text_idx": "#000425", "text": "Oratooriume kanti ette ka mujal. 1902. aasta Pa\u0308rnu laulupeol oli kavas Haydni \u201eLoomine\u201d, 1909. aasta Tartu muusikapa\u0308eval tuli 2500 lauljaga ettekandele ulatuslik kompilatsioon Mendelssohni na\u0308idendimuusikast \u201eAthalia\u201d.8 Mozarti \u201eReekviem\u201d oli kavas VII u\u0308ldlaulupeo ajal Tallinnas. Helilooja Konstantin Tu\u0308rnpu juhatas Niguliste kiriku segakoori, kus laulsid nii baltisakslased kui eestlased. See koor andis J. S. Bachi Missaga h-moll kontserdi Peterburis, tutvustades seda teost esmakordselt Tsaari-Venemaal. Tu\u0308rnpu oli dirigendina muidugi maksimalist. Ta ei kutsunud solistideks mitte kunagi kohalikke lauljaid, vaid eelistas ku\u0308lalislauljaid Saksamaalt."}, {"text_idx": "#000426", "text": "1907. aastal lahkus Aleksander La\u0308te Tartust end tervendama Vahemere-a\u0308a\u0308rsesse kuurorti. Tema tegevust ja\u0308tkasid helilooja Juhan Aavik ja Juhan Simm, kuid nu\u0308u\u0308d juba Vanemuise teatris. 1906. aastal said mo\u0303lemad juhtivad teatrid, Estonia teater Tallinnas ja Vanemuise teater Tartus, kutseliseks teatriks. Neis etendati nii draama- kui muusikalavastusi, neis kasvasid ja arenesid teatriorkestrid. Tallinna muusikaelu kiire to\u0303us algas 1913. aastal, kui sinna saabus uus dirigent, Raimund Kull, kes alustas siin tegevust piduliku kontserdiga Estonia teatri- ja kontserdimaja avamisel. Selleks puhuks kirjutas Artur Kapp u\u0308he oma parimatest teostest, kantaadi \u201ePa\u0308ikesele\u201d."}, {"text_idx": "#000427", "text": "Nii mo\u0303nedki eesti kultuuri arengus olulist rolli ma\u0308ngivad teosed tulid esiettekandele vo\u0303o\u0303rsil. Eesti esimese su\u0308mfoonia, mille kirjutas Artur Lemba (1885\u20131963), to\u0303i Peterburis esiettekandele Aleksandr Glazunov. Samal aastal9 juhatas Rudolf Tobias Leipzigis oma oratooriumi \u201eDes Jona Sendung\u201d esiettekannet. See oratoorium on vaadeldava perioodi silmapaistvaim teos ja helilooja viimane oopus enne tema po\u0308o\u0308rdumist modernsema va\u0308ljenduslaadi poole. So\u0303nastades mo\u0303tteid tema kaasaegsest oratooriumist, kirjutas Tobias: \u201e...et oratooriumi muusika [on] pa\u0308rast Bachi ja Ha\u0308ndelit lagunemas, on osalt ka selles leida, et nimelt aine va\u0308ljavalikus sentimentaalse lodevusega toimetatud on. Suuri heliloojaid ja uusi tooteid on muidu ku\u0308llalt olnud. Meie aeg ei ole enam Mendelssohni unistav, hapumagusa na\u0308oga aeg. Sellepa\u0308rast enam energiat!\u201d10 Pole ime, et prominentne muusikateadlane Hermann Kretzschmar, kes viibis oratooriumi ebao\u0303nnestunud esiettekandel, hu\u0308u\u0308atas, et pa\u0308rast Bachi pole u\u0308htegi nii mo\u0303juvat teost kirjutatud. Berliini Muusikau\u0308likooli rektorina kutsus Kretzschmar Tobiase oma institutsiooni o\u0303ppejo\u0303uks. Berliini perioodil, oma elu viimasel, sai Tobiasest aktiivne osaleja Ferrucio Busoni salongis. Ikka ja ja\u0308lle palus vo\u0303o\u0303rustaja ma\u0308ngida tal klaverit salongi kogunenud muusikutele. Vo\u0303o\u0303rustaja hindas ko\u0303rgelt Tobiase Beethoveni muusika to\u0303lgitsust."}, {"text_idx": "#000428", "text": "Tobiase su\u0308veneva huvi juuri uudsete ko\u0303lavo\u0303imaluste vastu vo\u0303ib arvatavasti leida tema u\u0308hinemises Noor-Eesti liikumisega, mis sai alguse 1905. aastal. See vo\u0303ib to\u0303si olla ka Mart Saare (1882\u20131963) puhul. Nad mo\u0303lemad o\u0303ppisid Rimski-Korsakovi juures ja olid piisavalt avatud uutele suundadele muusikas. Noor-Eesti albumis ilmusid tru\u0308kis Saare esimesed atonaalsed kompositsioonid, soololaul \u201eMust lind\u201d (1908) ja klaveripala \u201eSkizze\u201d (1910); samal ajal on kirjutatud Scho\u0308nbergi kolm pala klaverile. Erinevalt Scho\u0308nbergist kasutas Saar motiivide ja sekventside kordusi, kuna repetatiivsed elemendid on eesti rahvamuusikale va\u0308ga omased. Saare rahvuslikkus avaldus tema sisemaailma seotuses u\u0308mbritseva loodusega; siin vo\u0303iks to\u0303mmata paralleeli Weberniga. Saar oli niisiis teadlikult rahvuslik helilooja. Sedasama vo\u0303ib va\u0308ita ka Tobiase kohta. Noor-Eesti liikumise algatasid sellised noored kirjamehed nagu Gustav Suits ja Friedebert Tuglas. Sissejuhatuses esimesele Noor-Eesti albumile hu\u0308u\u0308atab Suits: \u201eOlgem eestlased, aga saagem ka eurooplasteks!\u201d See hu\u0308u\u0308dlause sai u\u0308limalt iseloomulikuks eesti kultuuri tulevasele arengule. Noor-Eesti avas uksed modernkunsti ko\u0303ikidele liikidele. Algupa\u0308rase kunsti edendamise ko\u0303rval publitseeriti ka uusi va\u0308lismaiseid teoseid. Noor-Eesti albumis ilmusid na\u0308iteks Galsworthy esmato\u0303lked."}, {"text_idx": "#000429", "text": "Mitmed heliloojad, olles o\u0303ppinud ka instrumentidele kirjutama, hakkasid pa\u0308rast la\u0308hemat tutvumist rahvamuusikaga otsima uusimaid va\u0308ljendusvahendeid. Nende u\u0308ks eesma\u0308rke oli oma teostes edasi anda ko\u0303ige vanemat kultuuri. Taotleti su\u0308nteesi ja pu\u0308u\u0308ti seda su\u0308nteesi allutada oma homogeensele stiilile. No\u0303nda pu\u0308u\u0308dlesid nad stilisatsioonikunsti omandamise poole. Neid huvitanud iidsetes runolauludes (vo\u0303i runodes) olid sa\u0308ilinud rituaalile viitavad maagiaelemendid. Repetatiivsetel motiividel on samasugune efekt nagu igavikku su\u0308mboliseerival ornamendil vo\u0303i vo\u0308o\u0308- ja kindamustril. Eestlastel on niisugune so\u0303na nagu \u2019vo\u0308o\u0308kiri\u2019, s.o vo\u0308o\u0308 ornamendis sisalduv so\u0303num. See on eriti sobiv va\u0308ljend, sest vo\u0308o\u0308 vo\u0303i kinda ru\u0308tmilises mustris vo\u0303ib ma\u0308rgata su\u0308mbolite kosmoloogilist su\u0308steemi. U\u0308ks teine vo\u0303imalus on teha nii, nagu tegi kunstnik Kristjan Raud, kes sobitas meie esivanemate ka\u0308sito\u0308o\u0308tooted elu ru\u0308tmilisse kulgemisse."}, {"text_idx": "#000430", "text": "Rahvaluule parallelismid, s.o u\u0308he ja sama idee erinev va\u0308ljendamine, seonduvad tulevikuaja puudumisega eesti keeles, su\u0308vendades ajast so\u0303ltumatuse tunnet. Analoogiline ajatus kujundab mu\u0308toloogia la\u0308htekohti moodsas kirjanduses ja kunstis (nt Thomas Manni romaanid vo\u0303i Ladina-Ameerika kirjandus). Soome ja eesti keeles puuduvad vastavad pronoomenid eristamaks mees- ja naissugu, mis ta\u0308hendaks justkui loodusjo\u0303ulist vo\u0303rdsust. Su\u0308nteesides ko\u0303ike seda u\u0308rgset ja modernset, vo\u0303ib looja saavutada su\u0308ntetismi kunstis, sh muusikas."}, {"text_idx": "#000431", "text": "Peab mainima, et su\u0308ntetism on vastand su\u0308nkretismile. Na\u0308iteks Rudolf Tobiase ja Artur Kapi teostes on toimunud klassitsismi ja romantismi po\u0303himo\u0303tete su\u0308ntees. Lydia Koidula luuletused on briljantne na\u0308ide: tema romantiliselt su\u0308titavad va\u0308rsid olid samal ajal patriootiline luule stiilis \u201eSeid umschlungen, Millionen!\u201d.11 Klassitsismi vaatepunktist peaks see olema demokraatia ideaal."}, {"text_idx": "#000432", "text": "U\u0308rgset ehk eepost ja modernset u\u0308hendav su\u0308ntetism sai eriti omaseks po\u0303hjamaisele kunstile, olgu siis Eestis, Soomes vo\u0303i Venemaal. Akseli Gallen-Kallela ja Jean Sibelius \u2014 mo\u0303lemad on su\u0308ndinud 1865 \u2014 lo\u0303id standardi. Gallen-Kallela maastikud ja neisse pikitud persoonid on kujutatud silmatorkavalt juugendstiilis. Sedasama vo\u0303ib o\u0308elda Sibeliuse su\u0308mfooniliste poeemide ja isegi su\u0308mfooniate kohta. Tema Kolmanda su\u0308mfoonia algus on nagu vo\u0308o\u0308kirja reministsents: variatsioonides ilmuvad helivanikud."}, {"text_idx": "#000433", "text": "U\u0308kski kunstivool ei ole vormilt puhas. Nii Debussy kui Szymanowski muusikas ilmneb nii impressionismi kui su\u0308ntetismi. Kirjanduses on su\u0308nteesi na\u0308iteks Tuglase lu\u0308hilood ja romaan \u201eFelix Ormusson\u201d. Need peegeldavad Vahemere va\u0308rvidema\u0308ngu ja samal ajal veidrate olendite panoptilist va\u0308ljapanekut, nagu oleksid nad astunud va\u0308lja Aubrey Beardsley joonistustelt: va\u0308ikese saare tu\u0308rannist valitsejat Kaspar Punast ja Merineitsit vo\u0303iks vo\u0303rrelda figuuridega Beardsley 4. joonistuselt seerias \u201eDas Rheingold\u201d; Kaspari veidrat teenrit Kurdist vo\u0303iks leida joonistustelt \u201eEnter Herodias\u201d vo\u0303i \u201eThe Stomach Dance\u201d sarjast \u201eSalome\u0301\u201d."}, {"text_idx": "#000434", "text": "Tuglase teostes on tugev annus su\u0308mbolismi. Su\u0308mbolism oma muundumistega leidis endale sobiva paiga su\u0308ntetistlikus kunstis, kuna see ei saa funktsioneerida iseseisvalt, sest tal puudub oma va\u0308ljenduslaad, oma keel, isea\u0308ranis muusikas. Mart Saar armastas kasutada so\u0303na \u201emu\u0308stiline\u201d, kui ta pu\u0308u\u0308dis kirjeldada oma muusika to\u0303elist olemust. Vajadus va\u0308ljendada so\u0303nulseletamatut tuleb ilmsiks tema paljude soololaulude pikkades ja\u0308relma\u0308ngudes. Mu\u0308stitsismi leidub ka Kristjan Raua joonistuste sarjas \u201eInimene ja o\u0308o\u0308\u201d, mis kujutavad peamiselt ta\u0308histaevast ja seda uudistavat inimfiguuri."}, {"text_idx": "#000435", "text": "Kristjan Raud. \u201eTa\u0308htede all\u201d, sarjast \u201eInimene ja o\u0308o\u0308\u201d (1907\u20131909, tus\u030cs\u030c, guas\u030cs\u030c)."}, {"text_idx": "#000436", "text": "Kui Saar vo\u0303is soololauludes ja klaveripalades lubada endale atonaalsust, siis oma koorilauludes pidi ta arvestama sellega, et neid vo\u0303iksid laulda tolle aja amato\u0308o\u0308rkoorid. Kuid looduse hinge ja vaimu pu\u0308u\u0308dis ta neis a\u0308ratada igas vo\u0303imalikus mo\u0303ttes."}, {"text_idx": "#000437", "text": "Kunstnike arenguprotsess oli ko\u0303ikidel aladel kiire. Vaid kaksteist aastat eraldas Tobiase \u201eJulius Caesarit\u201d Saare atonaalsetest kompositsioonidest. Johannes Aavik, Noor-Eesti ridadest pa\u0308rit keeleteadlane, oli ja\u0308rjekindel eesti keele reformimisel, adresseerides oma neologismid esmajoones linnastunud eestlastele, kes pidasid end eliidi hulka kuuluvaks. Palju uuendusi sisaldas Villem Gru\u0308nthal-Ridala luule."}, {"text_idx": "#000438", "text": "19. sajandi eesti kultuurielu avaraks keskuseks oli Tsaari-Venemaa pealinn Peterburi. Isegi veel 20. sajandi algul oli Peterburi roll va\u0308ga oluline: sel ajal said Peterburi Konservatooriumi professoriks kaks eestlast, pianist ja helilooja Artur Lemba ja metsasarvevirtuoos Jaan Tamm, kes kujundas seal rahvusvahelise reputatsiooniga koolkonna. Jaan Tamme o\u0303de12, kes oli Eesti esimene kontsertlaulja, ei andnud soolokontserte mitte u\u0308ksnes Pariisis ja Londonis vo\u0303i teistes suuremates kultuurikeskustes, vaid ka va\u0308ikestes Eesti asulates. Niisamuti andsid u\u0308le Eesti kontserte heliloojad Aleksander La\u0308te pianistina ja Miina Ha\u0308rma organistina. Silmapaistvad professionaalid alustasid oma tegevust ka mujal peale Tallinna ja Tartu. 20. sajandi esiku\u0308mnendil oli Pa\u0308rnu juhtivaks muusikategelaseks La\u0308ti organist ja helilooja Alfreds Kalnin\u0327s\u030c, kes kirjutas 1920. aastal esimese la\u0308ti ooperi \u201eBan\u0327uta\u201d. Hollandi pa\u0308ritolu ts\u030cellist Raimond van Bo\u0308o\u0308cke su\u0308ndis Pa\u0308rnus. Ta organiseeris oma kodulinnas va\u0308simatult suareesid, kus esitati kammermuusikat. Hiljem sai temast Tallinna Konservatooriumi professor. Noor-Eesti albumite autorite seas oli ka u\u0308ks baltisaksa estofiil, Friedrich von Stryck. U\u0308hes oma 1914. aastal peetud avalikus ko\u0303nes deklareerib ta: Je mehr originelle und durchgebildete Kulturvo\u0308lker Europa aufzuweisen hat, desto sta\u0308rker wird seine Kultur sein... Je gewaltsamer gegen die kleinen die grosse Vo\u0308lker sein werden, desto geringer wird auch die Dauer der europa\u0308ischen Civilisation.13"}, {"text_idx": "#000442", "text": "4 Eesti U\u0308leu\u0308ldise teaduse raamat. Tartu: Hermanni tru\u0308kikoda, 1900. Selle esimene ko\u0308ide, A-ta\u0308ht, ilmus aastatel 1900\u20131904 ning aastal 1906 siiski ka osa teisest ko\u0308itest, B-ta\u0308ht."}, {"text_idx": "#000443", "text": "5 Eesti k \u201eEesti rahvaluule korduslaulud\u201d."}, {"text_idx": "#000448", "text": "11 Autor viitab Friedrich Schilleri \u201eOodi ro\u0303o\u0303mule\u201d va\u0308rssidele, mida Ludwig van Beethoven oma 9. su\u0308mfoonias kasutas."}, {"text_idx": "#000454", "text": "Kui ja\u0308tta ko\u0303rvale va\u0308ga lu\u0308hikesed u\u0308levaated, siis ilmus uuritaval perioodil kaheksaku\u0308mmend u\u0308heksa arvustust ERSO kontsertidest. Po\u0303hiliselt kirjutasid arvustusi Matti Reimann, Margus Pa\u0308rtlas, Evi Aruja\u0308rv, Kristel Pappel ja Tiina Mattisen. Peamiselt avaldati retsensioone Sirbis, kuid ka Eesti Eks\u00adpressis ilmus ajavahemikus veebruarist 1990 kuni aprillini 1991 kaksteist arvustust. Seejuures olid need tellitud nimekatelt kirjutajatelt: Margus Pa\u0308rtlas, Evi Aruja\u0308rv, Ivalo Randalu, Andrus Kallastu, Merike Vaitmaa, Kristel Pappel, Mart Siimer ja Kuldar Sink. Pa\u0308rast 24. aprilli 1991 ilmus Eesti Eks\u00adpressis ja\u0308tkuvalt muusikateemalisi artikleid, kuid u\u0308kski neist ei keskendunud enam klassikalisele muusikale. Tanel Joamets kirjutas retsensiooni u\u0308hest kammermuusika kontserdist, alustades so\u0303nadega: \u201eOleme harjunud, et iga ERSO kontserdi ja\u0308rel, olgu see siis o\u0303nnestunud vo\u0303i mitte, ilmub arvustus. Samas toimub kontserte, millel pole ei reklaami, kalleid pileteid ega ja\u0308relkaja. Ku\u0308ll aga on seal andekaid muusikuid, hoolsalt selgeks o\u0303pitud kavu, eelko\u0303ige aga esinemissoovi ja -elevust.\u201d252 Mo\u0303tteka\u0308ik on huvitav, sest Tanel Joametsa retsensioon avaldati sellise ajavahemiku lo\u0303pul, mille jooksul ei ilmunud u\u0308heksas ja\u0308rjestikuses Sirbis u\u0308htegi arvustust ERSO kohta. Sel perioodil avaldati Sirbis praeguse ajaga vo\u0303rreldes u\u0308ldse va\u0308hem ERSO arvustusi ning ta\u0308napa\u0308eval vo\u0303ib pigem ra\u0308a\u0308kida Joametsa kirjeldatud olukorrast. Polnud vahet, kes oli dirigent vo\u0303i missuguses ajalehes arvustus ilmus. Hinnangud olid ikkagi a\u0308a\u0308rmusest a\u0308a\u0308rmusesse ega muutunud oluliselt aastate lo\u0303ikes. Vaid u\u0308dini kriitilisi arvustusi ei kirjutatud pa\u0308rast 1988. aastat enam u\u0308ldse. Siiski peab u\u0308tlema, et ka va\u0308ga positiivsete arvustuste osakaal langes pisut alates 1991. aastast. 1980. aastate lo\u0303pus kirjutati ERSO kontsertidest va\u0308hem arvustusi kui 1990. aastate alguses."}, {"text_idx": "#000456", "text": "Kui orkestri ees oli Aleksandr Vedernikov, u\u0308tles Leelo Ko\u0303lar, et kuulaks hea meelega sama kava ERSOga uuesti, kuid sellisel juhul kindlasti teise dirigendiga.259 Ko\u0303ige rohkem ha\u0308irisid kriitikuid aga orkestrantide intonatsiooniprobleemid, mida ku\u0308llaltki tihti seostati noorenenud koosseisuga. Sagedasti kurdeti ka tasakaalust va\u0308ljas orkestri, va\u0308ikeste du\u0308naamiliste kontrastide ning sobimatute tempode ja karakterite u\u0308le."}, {"text_idx": "#000457", "text": "Kui Leo Kra\u0308mer ka\u0308is esimesi kordi ERSO ees, tundus tema tegevus nii kuulajaile, kriitikuile kui orkestrantidele po\u0303nev. Tema klassikaliste teoste to\u0303lgitsused la\u0308htusid La\u0308a\u0308ne-Euroopas levinud varase muusika nn ajastu\u00adtruust interpreteerimisest. NSV Liidus oli Viini klassikuid ma\u0308ngitud pigem romantiliselt.260 Pa\u0308rast Kra\u0308meri ERSO-debu\u0308u\u0308ti kiitis Mart Kuus dirigendi detailsust, sihikindlust, head ettekujutust fraasist, teose terviklikkust ja orkestri la\u0308bipaistvat ko\u0303la.261 Margus Pa\u0308rtlas to\u0303stab esile aga o\u0303hulisi strihhe ja peent fraseerimist. Samuti u\u0308tleb ta, et Kra\u0308mer on teinud siinsete muusikutega va\u0308ga intensiivset ja viljakat to\u0308o\u0308d.262 Seda kinnitas ka oma orelifestivalide kaudu Kra\u0308meri \u201emaale toonud\u201d Andres Uibo, kelle meenutuste kohaselt tegi ta to\u0308o\u0308d ka pilliru\u0308hmadega eraldi.263 Kriitikud olid rahul ka Kra\u0308meri ja\u0308rgmiste esinemistega. Liis Kolle kirjutab ma\u0308rtsis 1991: \u201e...meie esindusorkester on saanud dirigendi, kelle vo\u0303imuses on to\u0303sta kollektiivi ma\u0308ngutaset, lisada kogemusi ning pakkuda uudseid la\u0308henemisviise.\u201d264 Leo Kra\u0308meri kontserdid hooajal 1990/91 vo\u0303tab kokku toonane Eesti Kontserdi kunstiline juht Madis Kolk, kes kirjutab: \u201eTema senised u\u0308lesastumised ERSO ees on loonud eriliselt erksa musitseerimisatmosfa\u0308a\u0308ri; Kra\u0308mer on to\u0303estanud, et ta armastab ja oskab orkestrifaktuuri peenelt viimistlevat proovito\u0308o\u0308d; ja ERSO ongi va\u0308ljendanud talle mo\u0303lemal eelmisel aastal toimunud ku\u0308sitlusel/ha\u0308a\u0308letusel suurimat poolehoidu.\u201d265"}, {"text_idx": "#000459", "text": "ERSO orkestrantide arvamused Leo Kra\u0308merist olid aga va\u0308ga vastakad. Kui Ivalo Randalu kirjutab ajalehes Kodumaa orkestri ja Kra\u0308meri esimesest u\u0308hisest reisist Saksamaale, vahendab ta ka orkestrantide arvamusi. Randalu kirjutab: \u201eTa\u0308iesti rabasid keelpillid: kauniko\u0303lalised, kandvad, suure sisemise toonuse ja liikuvusega, a\u0308a\u0308rmiselt loomuliku fraseerimisega. Kui pa\u0308rast seletust pa\u0308risin, viitasid meie keelpillima\u0308ngijad Paul Purga, Moissei Alperten ja Ivo Juul u\u0308ksmeelselt Kra\u0308merile: see on tema to\u0308o\u0308! Kui ko\u0303ik seda oskaksid ja teeksid, polekski niisugune ma\u0308ng harv u\u0308llatus!\u201d266 Ka Andres Uibo u\u0308tleb, et pillimehed olid tema klassitsismiajastu muusika to\u0303lgitsustest vaimustuses. Samasugune vastukaja olevat olnud ka Peterburi filharmoonia kammerorkestris ja RAMis, keda Kra\u0308mer juhatas pa\u0308rast koosto\u0308o\u0308d ERSOga. RAMiga kandis Kra\u0308mer 2011. aastal ette Liszti Missa c-moll meeskoorile. Kontserdija\u0308rgselt olla u\u0308ks koorilaulja o\u0308elnud Andres Uibole, et on selline tunne, justkui oleksime me kogu aeg pimeduses kombanud.267 Kirjeldamaks Leo Kra\u0308merit dirigendina, on nii Anna Stepanova oma uurimisto\u0308o\u0308s kui ka Toomas Velmet ERSO 85. aastapa\u0308evaks ilmunud raamatus kasutanud orkestri tollase oboema\u0308ngija Andres Siitani meenutust, mis ilmus 1997. aastal Pa\u0308evalehes. Siitan u\u0308tleb: \u201eOrkestrile oli ku\u0308llaltki po\u0303nev tema to\u0308o\u0308 varasema muusikaga. Bachi, Mozartit, ka Schubertit tegi ta huvitavalt. Mida ta ha\u0308sti tundis, oli Bruckner. Tema la\u0308henemine romantilisele muusikale toimus varasema muusika vaatenurgast. Ta soovis niisugust artikulatsiooni ja fraseerimist, nagu oli Bachi ja Mozarti ajal. See oli tegelikult igati kasulik to\u0308o\u0308, aga vajas teistsugust mo\u0303tlemist. 20. sajandi muusika aga ei olnud tema pa\u0308rusmaa. Ta on ju hariduselt organist ja kirikukantor, mille to\u0303ttu tema dirigendivo\u0303imed ja\u0308id lihtsalt napiks. Ta vo\u0303ib olla huvitav ku\u0308lalisdirigent, teatud asju teeb ta va\u0308ga po\u0303nevalt, kuid peadirigent peab olema suuteline tegema ko\u0303ike.\u201d268 Tollase orkestrandi Rein Ma\u0308lksoo so\u0303nul on see aga normaalne, et dirigentidele istub teatud muusika paremini, Peeter Liljele sobisid na\u0308iteks paremini Brahms, Sibelius, Mahler, S\u030costakovits\u030c ja Tubin.269 Andres Uibo u\u0308tleb, et muusika barokist Schubertini oli see, kus Kra\u0308meril oli midagi orkestrile pakkuda. Kui ta oleks tulnud Tallinna Ts\u030caikovskit juhatama, poleks teda peadirigendiks valitudki.270 Pealegi tasakaalustas Kra\u0308meri kavasid suure koormuse ja mitmeku\u0308lgse repertuaariga Arvo Volmer. Aastail 1993\u20132000 ERSO kontsertmeistrina to\u0308o\u0308tanud Maano Ma\u0308nni on oma 2001. aastal antud intervjuus aga va\u0308ga kriitiline. Ta u\u0308tleb: \u201eKra\u0308meri puhul on mul meeles tema to\u0308o\u0308meetod, mis va\u0308sitas. Kuna ta ei olnud professionaalne dirigent, siis see, mis [tal] ja\u0308i ka\u0308tega tegemata, [sellest] ta ra\u0308a\u0308kis ja aina ra\u0308a\u0308kis. Ja orkestri puhul tundus ka, et [selle] vastuvo\u0303tuvo\u0303ime oli va\u0308ike, et ei viitsi eriti pingutada [sellega], millest Leo Kra\u0308mer tookord ra\u0308a\u0308kis. Ta u\u0308tles va\u0308ga palju o\u0303igeid asju, mis puudutab fraseerimist. Aga kuskil la\u0308ks ta liiale, (...) no\u0303udis ilmselgelt romantilises teoses ta\u0308iesti sirge tooniga, ilma vibrato\u2019ta ma\u0308ngu. (\u2014) Va\u0308lisreisid, mida Kra\u0308mer pakkus, olid ka orkestrile ootuseks, aga kui seal a\u0308ra ka\u0308idi, siis rohkem ei tahetud enam minna...\u201d271 Seda, et Kra\u0308mer ra\u0308a\u0308kis va\u0308sitavalt palju, meenutab ka Rein Ma\u0308lksoo. Bussireisidesse Saksamaale suhtus ta aga leebemalt. Ta u\u0308tles, et rasked so\u0303idu- ja elamistingimused tuli a\u0308ra kannatada, va\u0308lismaal antud kontserdid mobiliseerisid aga pillimeest va\u0308ga. Samuti ei vaidlustanud ta pa\u0308rast esimest vaevarohket so\u0303itu 1990. aastal ja\u0308rgmist turneed. Ma\u0308lksoo u\u0308tleb, et Kra\u0308meri juhatatud kontserdid olid kunstiliselt ko\u0303rgel tasemel, kuid et ta ja\u0308i siiski selgelt Volmerile alla. Viimane oli noor, temperamentne, energiline ja hea kooliga, misto\u0303ttu to\u0303usis tema tulekuga nii orkestri tase kui distsipliin.272 Kontrabassima\u0308ngija Mati Lukk nimetas Kra\u0308meri peadirigendiks oldud aega aga \u201eperioodiks, mida orkester ei taha isegi meenutada\u201d, flo\u0308tist Mihkel Pea\u0308ske see-eest u\u0308tleb, et to\u0308o\u0308 Bachi ja Viini klassikutega oli huvitav, kuid varsti muutus Kra\u0308mer u\u0308ksluiseks.273 Leo Kra\u0308meri juhatatud Tobiase \u201eJoonase la\u0308hetamise\u201d interpretatsiooni juunis 1992 suhtusid kriitikud u\u0308ksmeelselt u\u0308listavalt. Maris Ma\u0308nnik kirjutab na\u0308iteks, et esitus haaras teda ja\u0308a\u0308gitult.274 U\u0308ldiselt muutusid aga arvustused Leo Kra\u0308meri suhtes ja\u0308rjest kriitilisemaks. Eelko\u0303ige ei oldud no\u0303us tema tempovalikutega. 1991. aasta juulis kritiseeris Ants U\u0308le\u00adoja Kra\u0308merit, sest too vo\u0303ttis kontserdil palju kiirema tempo kui proovis. Seeto\u0303ttu tekkis na\u0308rvilisus ning esitus oli tehnilises mo\u0303ttes piiri peal.275 1993. aasta jaanuaris kirjutab Evi Aruja\u0308rv aga, et Leo Kra\u0308meri \u201eheitlikele tempomuutustele ja kiirendustele ei jo\u0303udnud orkester alati ja\u0308rele\u201d. Mahleri 2. su\u0308mfoonia I osa juhatas ta Aruja\u0308rve so\u0303nul aeglasemalt, kui teema u\u0308ldkarakter seda no\u0303uab, tekitades \u201ejo\u0303uetu paatose\u201d tunde.276 Kra\u0308meri harjumatud to\u0303lgitsused tekitasid raskusi ka solistidele. Na\u0308iteks pidi Ivari Ilja 1991. aasta detsembris tunnistama, et tema ja dirigendi Mozarti-mo\u0303istmises on olulisi erinevusi.277 Liis Kolle so\u0303nul la\u0308ksid interpretatsioonid lahku ka Mozarti Viiulikontserdi A-duur (KW 219) esituses. \u201eKui Kra\u0308mer la\u0308heneb Mozartile baroki poolt, ja\u0308tkates sealt, kuhu interpretatsioonikunst klassitsismiajaks oli jo\u0303udnud, siis [viiuldaja Raimondas] Katilius ma\u0308ngib selgelt romantismi u\u0308ldkontseptsioonist la\u0308htuva klassitsistliku muusika esitamise traditsioonis.\u201d278 Arvustajad ja\u0308tkasid kriitiliselt ka 1993. aastal. Ma\u0308rt Kraav kirjutas 26. veebruaril, et ko\u0303ik teosed kulgesid vahelduva eduga, kuid lo\u0303puni ei o\u0303nnestunud neist u\u0308kski ning ka helgeid hetki ja\u0308i napiks.279 Matti Reimann kirjutab kuu aega hiljem: \u201eDirigendi u\u0308limalt energiline ja mo\u0303nevo\u0303rra ebama\u0308a\u0308rane z\u030cestikuleerimine muutis ka R. Straussi su\u0308mfoonilise poeemi \u201eDon Juan\u201d partituuri kohati arusaamatuks.\u201d280 Peaaegu aasta varem oli Reimann tabavalt, kuid pisut valusaltki osutanud u\u0308hele probleemile, kirjutades: \u201ePo\u0303hiku\u0308simus on, et peadirigendil, kes ta ka ei oleks, ja\u0308tkuks aega, huvi ja tahtmist orkestri vo\u0303imeid ja\u0308rjekindlalt arendada. Selle eesma\u0308rgi ta\u0308itmiseks viibib praegune peadirigent orkestri juures liiga va\u0308he.\u201d281"}, {"text_idx": "#000461", "text": "Publikuhuvi langus peegeldub ka orkestri to\u0308o\u0308plaanis. Kui varem esitati sama kava samas saalis tihti kaks o\u0303htut ja\u0308rjest, siis 1980. aastate lo\u0303pus hakkas see traditsioon ha\u0308a\u0308buma. Hooajal 1988/89 ma\u0308ngis ERSO kaks o\u0303htut ja\u0308rjest seitse korda, hooajaks 1992/93 oli see number langenud u\u0308he peale. Enamjaolt andis ERSO u\u0308hes saalis kaks kontserti ja\u0308rjest siis, kui kavas oli mo\u0303ni vokaalsu\u0308mfooniline suurvorm. Nii tulidki kahel ja\u0308rjestikusel o\u0303htul ettekandele Mahleri 3. su\u0308mfoonia, W. A. Mozarti Missa brevis C-duur (\u201eSpauri missa\u201d, KW 258), \u201eReekviem\u201d, Missa C-duur (KW 337) ja \u201eKroonimismissa\u201d C-duur (KW 317); Poulenci \u201eGloria\u201d, Puccini \u201eMessa di Gloria\u201d, Dvor\u030ca\u0301ki \u201eReekviem\u201d, Tobiase \u201eJoonase la\u0308hetamine\u201d, Haydni \u201eLoomine\u201d, Honeggeri \u201eKuningas Taavet\u201d ja \u201eJeanne d\u2019Arc tuleriidal\u201d; Verdi \u201eReekviem\u201d ja \u201eNeli vaimulikku laulu\u201d, Mendelssohni \u201eElias\u201d ning Orffi \u201eCarmina burana\u201d."}, {"text_idx": "#000462", "text": "Lisaks Tallinna kontsertidele ja\u0308i va\u0308hemaks ka kontserte teistes linnades. Enamjaolt toimusid ERSO va\u0308ljaso\u0303idukontserdid Tartus, kuid tihti ka\u0308idi ka Viljandis, Pa\u0308rnus, Jo\u0303hvis ja Paides. Va\u0308ikelinnade elanikele oli meeldivaks traditsiooniks vana-aasta su\u0308mfooniakontsert, mille kavas oli mo\u0303nevo\u0303rra kergem muusika. 1993. aastal kasvas see tava kontserditurneeks, mille jooksul ka\u0308idi Paides, Viljandis, Pa\u0308rnus ja Rakveres. Kui aastatel 1984\u20131986 ka\u0308is ERSO ka Valgas, siis leige publikuhuvi to\u0303ttu sellest traditsioonist loobuti ning uuritaval perioodil nad sinna ei jo\u0303udnudki.289"}, {"text_idx": "#000464", "text": "Leo Kra\u0308meri ajal la\u0308ks repertuaar rohkem kaldu. Oma mo\u0303ju oli hooajal 1991/92 ka Wolfgang Amadeus Mozarti 200. surma-aastapa\u0308eval. Sellesse hooaega ja\u0308i ka kontserdisari \u201eMozart 1756\u20131791\u201d ning Kra\u0308meri dirigeerimisel osaleti Tallinnas festivalil \u201eMozart\u201d. Nii oli tema hooaja esimese poole kolmel kontserdil Mozart alati esindatud, neist kaks olid aga koguni puhtalt u\u0308he helilooja kontserdid. Hooaja teises pooles juhatas Kra\u0308mer ainult Viini klassikute vo\u0303i klassikaliste romantikute (Schubert ja Brahms) teoseid, erandiks vaid Richard Straussi \u201eSurm ja kirgastumine\u201d ning To\u00adbiase \u201eJoonase la\u0308hetamine\u201d. Kra\u0308merile vastandus aga Arvo Volmer, kelle kavades kerkisid esile Jean Sibelius (5. ja 6. su\u0308mfoonia, \u201eToonela luik\u201d), Igor Stravinski (\u201ePsalmide su\u0308mfoonia\u201d, \u201eKevadpu\u0308hitsus\u201d, \u201eTulilinnu\u201d su\u0308it, \u201eO\u0308o\u0308biku laul\u201d ja Klaverikontsert) ning Carl Nielsen (Klarnetikontsert, \u201eHeliose\u201d avama\u0308ng ja 3. su\u0308mfoonia). Hooajal 1992/93 Leo Kra\u0308meri repertuaar avardus, lisandus ka 19. sajandi lo\u0303pu ja 20. sajandi muusika (Paul Hindemithi \u201eMaalikunstnik Mathis\u201d, Richard Straussi \u201eDon Juan\u201d ja \u201eSurm ja kirgastumine\u201d, Mahleri 2. su\u0308mfoonia, Heino Elleri \u201eKoit\u201d). Samas pu\u0308sisid kavas ka Mozart, Beethoven, Brahms ja Bruckner."}, {"text_idx": "#000467", "text": "Va\u0308lismaalastest ka\u0308is ERSO ees ko\u0303ige rohkem (11 korda) la\u0308ti tenor Ja\u0304nis Sprog\u0327is, talle ja\u0308rgnesid tema kaasmaalasest bariton Aleksandr Poljakov (8) ning vene ts\u030cellist Mihhail Homitser (3). U\u0308leja\u0308a\u0308nud ku\u0308lalissolistid olid ERSO ees kaks korda vo\u0303i va\u0308hem. On ma\u0308rkimisva\u0308a\u0308rne, et Aleksandr Poljakov laulis hooajal 1987/88 ERSOga tervelt viiel korral, kui ja\u0308tta va\u0308lja ja\u0308rjestikustel o\u0303htutel toimunud kontserdid. 129-st eesti solistist olid sagedasemad ku\u0308lalised metsosopran Urve Tauts, kes astus ERSO ees u\u0308les 20 korral; pianist Peep Lassmann, bariton Tarmo Sild, pianist Kalle Randalu, tenor Mati Palm ja pianist Lauri Va\u0308inmaa."}, {"text_idx": "#000469", "text": "Uuritaval perioodil esines ERSOga 29 erinevat koori nii Eestis kui ku\u0308lalisesinemistel. Neist 12 olid va\u0308lismaalt. Ku\u0308laliskoorid tulid enneko\u0303ike USAst (5 koori), aga ka Saksamaalt (3), Soomest (2), La\u0308tist ja Venemaalt (mo\u0303lemast 1). Saksamaa koorid esinesid ERSOga vaid Kra\u0308meri ajal, neist kaks olid tema enese omad. USA koorid osalesid ainult suurvormides 1990., 1991. ja 1993. aasta suvistel koorifestivalidel. Va\u0308lismaa kooridest oli mitme kavaga kaastegev vaid La\u0308ti Riiklik Akadeemiline segakoor (aastast 1990 Latvija), keda Anu Ko\u0303lar nimetas ko\u0303ige hinnatumaks suurvormide esitajaks NSV Liidus.290 Peeter Lilje dirigeerimisel kandsid nad ERSOga 1988. aastal viiel o\u0303htul ette Francis Poulenci \u201eGloria\u201d ja Giacomo Puccini \u201eMessa di Gloria\u201d, samal aastal ka Brahmsi \u201eSaksa reekviemi\u201d ning 1989. aastal, ikka Lilje dirigeerimisel, Haydni \u201eAastaajad\u201d. 1990. aastal laulsid nad Arvo Volmeri ka\u0308e all Verdi \u201eReekviemi\u201d. Ko\u0303ige rohkem (26 korda) esines ERSOga ETV ja ERi segakoor, mis aastast 1992 kandis nime Eesti Raadio koor. Sellele ja\u0308rgnevad Eesti Poistekoor (aastani 1989 RAMi poistekoor), RAM ja Ellerhein."}, {"text_idx": "#000471", "text": "Kontserditurneedest ma\u0308rkimisva\u0308a\u0308rseim on kindlasti 1987. aasta reis Siberisse, kui ERSO saadeti Tallinnast 6500 kilomeetri kaugusele ning kahe kaugeima sihtkoha, Novosibirski ja Ulan-Ude vaheline kaugus oli 2300 kilomeetrit. Seejuures oli ERSO reis neisse kaugustesse valmistatud ette piinlikult halvasti, sest erinevatel po\u0303hjustel ja\u0308i neljateistku\u0308mnest kontserdist a\u0308ra seitse. Toimunud kontserte varjutas ka va\u0308hene publikuhuvi.291 Siberi-reisile vastandus ta\u0308ielikult Rootsi-turnee aastal 1990. Tiina Mattisen to\u0303stab sel puhul isegi ajalehes esile head korraldust. Ka kunstiliselt o\u0303nnestus see reis paremini, mida va\u0308itsid ka kohalikud kriitikud. Kolm kohalikes lehtedes ilmunud arvustust kandsid pealkirja \u201eEestlaslik ma\u0308nguro\u0303o\u0303m Pitea\u030as\u201d, \u201eOrkestraalne tuleva\u0308rk Tallinnast\u201d ja \u201eMilline ko\u0303la! Milline vo\u0303it!\u201d.292 Ko\u0303ige rohkem pa\u0308lvisid orkestrantidelt vastukaja aga kaks Saksamaa-reisi Leo Kra\u0308meriga (1990. ja 1992. aasta su\u0308gisel). \u201eU\u0308le ootuste ha\u0308sti\u201d la\u0308ks ERSOl aga orkestri ko\u0303igi aegade vastutusrikkaimal esinemisel festivalil \u201eEuropamusicale\u201d Mu\u0308nchenis, \u201emuusikaime\u201d su\u0308ndis Karlsruhes. Kuulsamatest saalidest ma\u0308ngis ERSO Berliini Schauspiel\u00adhausis, Stockholmi Konserthusetis, Leningradi Filharmoonia suures saalis ja Helsingi Finlandia-talos. Plaanitud kontsert New Yorgi Carnegie Hallis ja\u0308i aga rahapuudusel a\u0308ra."}, {"text_idx": "#000472", "text": "Uuritav periood, september 1987 kuni detsember 1993, kujunes ERSO ajaloos u\u0308heks ko\u0303ige muutusterohkemaks ja ka kriitilisemaks ajaks. Murrangulised su\u0308ndmused u\u0308hiskonnaelus mo\u0303jutasid va\u0308ga orkestri tegevust. Sellesse aega mahtusid orkestri ajaloo esimesed kaks to\u0308o\u0308seisakut, esmakordselt ja\u0308id orkestrandid palgata. Koosseis noorenes rohkem kui kunagi varem ning esimest korda ra\u0308a\u0308giti avalikult orkestri laialisaatmisest. Eesti Raadio kolmest suuremast kollektiivist \u2014 kontsertorkester, segakoor ja su\u0308mfooniaorkester \u2014 oli ERSO ainus, kes rasked aastad u\u0308le elas. Veel enne, kui 1993. aastal lahkuti Eesti Raadio alluvusest, lo\u0303ppesid suurima kuulajaskonnaga \u201eERSO stuudiotunnid\u201d ning regulaarsed eesti muusika lindistused raadio fonoteeki. U\u0308heks po\u0303hjuseks oli heliloojate ja\u0308rjest va\u0308henenud produktiivsus. Seoses sellega va\u0308henes oluliselt ka orkestri ja dirigentide to\u0308o\u0308koormus. Lo\u0303ppesid aastaid regulaarselt toimunud esinemised maailma u\u0308hel auva\u0308a\u0308rseimal laval, Leningradi Filharmoonia suures saalis. Samas po\u0303hjustas muutlik aeg ka varasemast suuremaid ootusi. Eelko\u0303ige loodeti ka\u0308ia rohkematel kontserdireisidel La\u0308a\u0308ne-Euroopas, esimest korda esineti raudse eesriide taga alles 1986. aastal Soomes. Sellele ja\u0308rgnes veel neli ko\u0303rgetasemelist Soome reisi. Uuritaval perioodil esineti edukalt ka Rootsis, Kanadas ja USAs. Kui orkester valis endale 1991. aastal peadirigendiks sakslase Leo Kra\u0308meri, loodeti eelko\u0303ige sidemetele tema kodumaaga. Aastatel 1990 ja 1992 ka\u0308idigi temaga kaks korda Saksamaal, kuid esinemispaigad olid ko\u0303rvalise ta\u0308htusega: Speyer, Dillingen, Hu\u0308lzweiler ja Iserlohn, ainsa erandina ehk vaid Ko\u0308ln. Saksamaale so\u0303ideti mugavusteta bussides, mis oli orkestrantidele raske, samuti ei oldud rahul Kra\u0308meri dirigeerimisoskusega. Alguses kiideti ku\u0308ll tema klassitsismi- ja klassikalise romantismi to\u0303lgitsusi, mis oli siinsetele kuulajatele uus ja huvitav. Orkestrantidele ei sobinud aga Kra\u0308meri va\u0308sitav to\u0308o\u0308stiil, sest organisti ja kantorina ja\u0308id tema dirigeerimisvo\u0303imed napiks. Leo Kra\u0308mer lahkus peadirigendi kohalt juba pa\u0308rast kahte hooaega, tema asemele valiti noor ja energiline Arvo Volmer, kes hakkas noort orkestrit kujundama oma na\u0308o ja\u0308rgi. Ta soovis tuua orkestri juurde toimetaja, kes tegeleks reklaamide, kavalehtede ja asjaajamisega. Samuti lubas ta muuta kontserdihooajad terviklikumaks, anda rohkem kontserte va\u0308iksemates Eesti linnades ning tuua ERSO ette paremaid soliste ja dirigente. Just va\u0308lismaised esinejad ja orkestrijuhid tekitasid Kra\u0308meri ajal palju ku\u0308simusi. Na\u0308iteks ja\u0308i sakslase Roland Pro\u0308lli soleerimisel ette kantud teos kontserdil Ko\u0308lnis pooleli. Nimekatest Kra\u0308meri ajal ERSO ees ka\u0308inud va\u0308lisdirigentidest saab nimetada vaid Paavo Berglundi ja Andrei Boreikot, u\u0308leja\u0308a\u0308nud ku\u0308lalised olid juba keskpa\u0308rased. Pilk tulevikku to\u0303otas aga optimistlikumaid va\u0308rve. So\u0303nastasin to\u0308o\u0308 alguses kaks hu\u0308poteesi. Neist esimene, see, et suured u\u0308hiskondlikud muutused mo\u0303jutasid va\u0308ga oluliselt ka ERSO elu, leidis ta\u0308ielikku kinnitust. Teisele hu\u0308poteesile \u2014 peadirigentide vahetumine ha\u0308iris orkestri to\u0308o\u0308rutiini ning mo\u0303jutas repertuaarivalikut \u2014 u\u0308hest vastust ei leidu. Leo Kra\u0308meri nurinat tekitanud to\u0308o\u0308stiil mo\u0303jutas kindlasti to\u0308o\u0308rutiini, samas oli ta ERSO ees nii va\u0308he, et tema \u201eto\u0308o\u0308rutiini ha\u0308irimised\u201d olid marginaalsed vo\u0303rreldes u\u0308hiskondlike ja majanduslike muutustega. Kra\u0308meri tulekuga hakkas ERSO ma\u0308ngima varasemast rohkem Viini klassikute muusikat. Samas tasakaalustasid tema kavavalikuid teised dirigendid, eriti Arvo Volmer, kelle repertuaaris kerkis esile Jean Sibeliuse, Carl Nielseni, Dmitri S\u030costakovits\u030ci ja Igor Stravinski looming. Volmeri juhatatud kavades oli suur osa ka romantilisel ja eesti muusikal. Nii oli ERSO kavavalik va\u0308ga kirev, nagu see oli olnud ka Peeter Lilje ajal. Seega ei leia teine hu\u0308potees kinnitust."}, {"text_idx": "#000511", "text": "Ma\u0308rtsi keskel oli eesti publikul vo\u0303imalus nautida u\u0308sna haruldast ooperielamust: Pa\u0308rnu kontserdimajas ja Estonia kontserdisaalis kanti ette Andrew Lawrence-Kingi poolt uurimuste po\u0303hjal stiilitundlikult rekonstrueeritud Claudio Monteverdi ooper \u201eAriadne\u201d Ottavio Rinuccini libretole. Po\u0303neva va\u0308ljakutse ajel astus Andrew Lawrence-King stiilselt Monteverdi \u201ekingadesse\u201d, loomaks muusikat tema ooperile \u201eAriadne\u201d, mille originaalist on tervikuna sa\u0308ilinud vaid u\u0308ks number, dramaatiline \u201eLamento d\u2019Arianna\u201d (\u201eAriadne kaebelaul\u201d) ja mo\u0303nede dialoogifragmentide ka\u0308sikirjalised koopiad. Niisiis ei tulnud u\u0308ksnes rekonstrueerida mo\u0303ningaid auklikke kohti, vaid nii-o\u0308elda o\u0303mmelda no\u0308o\u0308bi ku\u0308lge terve pintsak. Tulemust kirjeldab ra\u0308tsepmeister ise ja\u0308rgnevalt: \u201e\u201eArianna a\u0300 la recherche\u201d avab esimest korda kuulajale mu\u0308stilise ukse taga asuva maailma ta\u0308ies va\u0308rviilus ja ajaloolises ooperlikus kontekstis. (\u2014) Monteverdi loomestiili ja -vo\u0303tteid pieteeditundlikult kasutades olen sa\u0308ilinud tekstidele kirjutanud uue muusika, mida ta\u0308iendab ajastuteadlik ettekandeviis.\u201d2"}, {"text_idx": "#000512", "text": "Andrew Lawrence-King ooperi \u201eAriadnet otsides\u201d (\u201eArianna a\u0300 la recherche\u201d) proovis Tallinnas ma\u0308rtsis 2023."}, {"text_idx": "#000513", "text": "Suure ajavahega 1608/2017 valminud meistriteosest sai ka\u0308esoleva aasta varakevadel publiku ja esitajate ro\u0303o\u0303muks lavastuselementidega kontsertettekanne. U\u0308htlasi realiseerus Eesti Filharmoonia Kammerkoori ja ansambli Floridante pikemat aega kavandatud koosto\u0308o\u0308, mille tulemus oli igati suurejooneline."}, {"text_idx": "#000515", "text": "Ootuspa\u0308raselt uhketele ja mo\u0303juvatele kooriosadele sekundeerisid meeleolukad orkestriritornellid, kus hiilgas va\u0308ikese ma\u0308ngijate hulga, kuid po\u0303neva instrumentaariumi valikuga Floridante barokkorkester, kes reageeris ansamblina no\u0303tkelt ja kiiresti nii solistidele kui koorile. Va\u0308ga nauditav oli keelpillide, eriti viiulite virtuoosne, nu\u0308ansirikas ja hoogne, samas kerge ja loomulik musitseerimine (kontsertmeister Anthony Marini USA/Soome). Puhkpillitiiba kimbutas po\u0303nevamate ta\u0308mbrikoosluste puhul mo\u0303ningane ha\u0308a\u0308lestusmure, ent tutti osad sa\u0308rasid vo\u0303idukalt ja vo\u0303imsalt. Omaette va\u0308a\u0308rtus oli Anna-Liisa Elleri mitmeku\u0308lgsel, sh ka visuaalselt po\u0303neval esitusel: ta kehastus trummilo\u0308o\u0308jast-va\u0308gilasest hetkega arpanetta\u2019t so\u0303rmitsevaks o\u0303rnaks kandlepiigaks ja vastupidi, samas ei ja\u0308a\u0308nud ko\u0303lapilt visuaalsele pildile sugugi alla. Kogu esitust hoidis koos muusikajuht maestro Andrew Lawrence-King."}, {"text_idx": "#000516", "text": "Ooperi efektne algus (vo\u0303imas sugestiivne trummi-ostinato orkestri taustal) andis loole tugeva dramaatilise laengu. Ja kuigi ettekande esimese osa lo\u0303pupoole ja\u0308i u\u0308ldine emotsionaalne temperatuur ehk pisut leigeks, siis pa\u0308rast vaheaega taastus sisu, vormi ja esituse veenev u\u0308htsus, mis viis kuulaja la\u0308bi su\u0308gava kurbuse ja kulmineerus lo\u0303pupidustuste aegu suurejoonelise ko\u0303lajo\u0303u ja aina lisanduvate lavastuslike efektidega."}, {"text_idx": "#000517", "text": "Helilooja ja muusikajuht \u201ez\u030congleeris\u201d efektselt erinevate pillide vahel. Siit lisandus vahelduvaid ko\u0303lava\u0308rve ja kohati u\u0308sna u\u0308llatavaid lahendusi. Kompaktsuse ja sujuvuse huvides vo\u0303inuks ehk aeglastele osadele u\u0308leminekus olla va\u0308hem visuaalset rabelemist, ent meisterlik oli see ko\u0303ik kahtlemata. Ta\u0308nu erinevatele harmooniapillidele: Saale Fischer (orel), Andrew Lawrence-King (klavessiin, harf ja regal) ja Villu Viherma\u0308e (violone) vo\u0303lus continuo-ru\u0308hma mitmekesine ma\u0308ng, mis vo\u0303imaldas lisada erinevate aariate saatel maksimaalselt sobivaid ko\u0303lava\u0308rvide kombinatsioone."}, {"text_idx": "#000518", "text": "Et to\u0303sise teema juures saab ka nalja teha, to\u0303estasid humoorikad lavastusdetailid, alates Minotaurusega vo\u0303itlemise tragikoomilisest algusstseenist kuni \u201ebutafoorsete\u201d sarvesignaalideni ettekande lo\u0303puosas. Ko\u0303neka allteksti lisasid draamale n-o\u0308 to\u0303siste tegelaste pigem staatiline olek ja su\u0308ndmustele kaasa aitajate liikuvamad rollilahendused. Nauditavalt veenva musitseerimise ja na\u0308itema\u0308ngulisuse komplektiga hiilgas Maria Valdma. Mis tahes ilmakaarest \u201epeale lennates\u201d ja lavastuslikke trikke tehes oli tema esitatud Amor alati sa\u0308rtsakas, kindel ja vir\u00adtuoosne. Na\u0308itlemise poolelt balansseeris roll isegi veidi u\u0308lema\u0308ngimise piiril, ent samas o\u0303igustas seda ro\u0303hutatud casual kostu\u0308u\u0308mivalik, party-viled, litrid jms lavastuslik kraam. Amor eristus teistest tegelastest igal vo\u0303imalikul viisil. Mulle mo\u0303jus see pisut liialdatuna, aga kuuldavasti ko\u0303netas kontserti va\u0308isanud nooremat po\u0303lvkonda ko\u0303ige rohkem just ma\u0308nguline pool. Ku\u0308llap on iga asi millekski hea."}, {"text_idx": "#000519", "text": "Omal ajal Mantova o\u0303ukonnas toimunud pulmapeol esietendunud Monteverdi ooper \u201eAriadne\u201d olevat helilooja enda hinnangul olnud tema o\u0303nnestunuim lavateos. Fantaseerisin endamisi, kuidas oleks Estonia kontserdisaalis ettekantu vastu vo\u0303tnud Monteverdi-aegne publik; kas see oleks arugi saanud, et midagi on pildil valesti ja et tegelikult on ko\u0303lav muusika pandud kirja hoopis sajandeid hiljem? Vo\u0303i mida oleks maestro Monteverdi ise arvanud oma teose ta\u0308napa\u0308evasest (po\u0303hjamaisest) versioonist?"}, {"text_idx": "#000520", "text": "\u201eAriadne\u201d otsimine (taas)elustas kadunud maailma vo\u0303lu ja pakkus ainest edasimo\u0303tlemiseks o\u0303ige mitmel tasandil. Ku\u0308llap saatsid kuulamist mitmesugused mo\u0303ttera\u0308nnakud. Kui mingist va\u0308a\u0308rt asjast on sa\u0308ilinud vaid jupike, siis kuidas seda rekonstrueerida? Kas seda on u\u0308ldse vaja? Miks? Viimane ku\u0308simus olevat esitatud ka materjale kogunud ja uurimisto\u0308o\u0308d teinud heliloojale Andrew Lawrence-Kingile. Kohati tekkis see ku\u0308simus minulgi. Head barokkmuusikat on ju niigi lademes. Milleks nii palju vaeva na\u0308ha u\u0308he \u201ekadunukesega\u201d? Aga po\u0303nev ja aukartusta\u0308ratav oli tulemus igal juhul. Va\u0308ga usutav ka."}, {"text_idx": "#000521", "text": "Ariadne kehastus mu mo\u0303tisklustes kohati To\u0303e ja Va\u0308a\u0308rtuslikkuse vo\u0303rdkujuks: Ariadne kui mahaja\u0308etud To\u0303de..., kes kaotab, kes viib vo\u0303o\u0303rale maale, kes ei hooli, kes vaatleb ja ja\u0308lgib eemalt, kes arvab, et tuleb appi, ent pa\u0308riselt ei suuda aidata. Aga Ariadne kui va\u0308a\u0308rikuse ja au kehastus ja\u0308a\u0308b iseendaks, saatuse keerdka\u0308ikudest ja u\u0308mbritsevatest oludest hoolimata. Ta\u0308napa\u0308eval annab selliseid ideaale otsida."}, {"text_idx": "#000522", "text": "Veel kord minu su\u0308gav kummardus ja aplaus peategelast kehastanud Yena Choi meisterlikule esitusele. Paremat olnuks vo\u0303imatu ettegi kujutada: va\u0308liselt stoiline rahu, ent u\u0308limalt nu\u0308ansirohke ja peen tunnete skaala, tehniline vo\u0303imekus ja kaunis ta\u0308mber, hingematvalt mo\u0303juvad piano\u2019d kuulsas kaebelaulus. Seda ei ole vo\u0303imalik kirjeldada, seda peab ise kuulma ja kogema."}, {"text_idx": "#000523", "text": "Igatahes on erakordne ja ta\u0308helepanuva\u0308a\u0308rne, et \u201eAriadne\u201d on leitud ja nu\u0308u\u0308d ka Eestis ette kantud, pealekauba veel ajastu pillidel. Selle ja mitmete teiste vanamuusika-alaste imejuhtumite po\u0303hjuseks on suuresti asjaolu, et Tallinnas resideerib u\u0308ks meie aja silmapaistvamaid varajase muusika asjatundjaid ja suurkujusid Andrew Lawrence-King, kellega koos tahetakse meeleldi ma\u0308ngida. Siinsetel barokiso\u0303pradel on vedanud. Seda nii publiku kui muusikute endi tegevusvo\u0303imaluste vaatenurgast. Pikk ja va\u0308a\u0308rikas barokkmuusika ma\u0308ngimise traditsioon on saanud juurde palju uut sa\u0308rtsu ja pinget."}, {"text_idx": "#000527", "text": "1. aprillil esines Andrew Lawrence-King kapellmeistrina Tallinna Barokk\u00adorkestri ees. Mustpeade majas ta\u0308histati naljapa\u0308eva humoorika kontserdiga \u201eBarokknaljad\u201d, ko\u0303las muusika Hispaaniast, Itaaliast, Prantsusmaalt ja Portugalist. Kavas po\u0303imusid ja ristusid eri heliloojate folia\u2019d ja fantaasiad, kohati vastandudes ja kohati u\u0308ksteist ta\u0308iendades, sekka va\u0308ikseid humoorikaid hu\u0308ppeid, jagamaks motiivitu\u0308kikesi pilliru\u0308hmade vo\u0303i u\u0308ksikute instrumentide vahel."}, {"text_idx": "#000528", "text": "Rikkalik pillide valik vo\u0303imaldas vastandumist ja mitmeid ko\u0303lava\u0308rvi u\u0308llatusi. Eriti paistsid u\u0308ldpildi taustal silma flo\u0308o\u0308disoolod (Reet Sukk) ja kindla kergusega virtuoositsev viola da gamba (Peeter Klaas). Po\u0303gusalt kasutatud krumhorn\u2019idel oli probleeme ha\u0308a\u0308lestusega, nii omavahel kui orkestriga u\u0308ldiselt, aga ehk oligi see huumorina mo\u0303eldud."}, {"text_idx": "#000530", "text": "Kontserdi u\u0308ldmulje oli va\u0308ikestele viperustele vaatamata sa\u0308rav ja lennukas. Kava oli valitud oivaliselt eri heliloojate samal teemal kirjutatud teoste lo\u0303ike kasutades. Kuulajate ette toodi va\u0308rvikas bukett erinevaid folia\u2019id ja passamezzo\u2019sid. Nii ko\u0303lasid lo\u0303puloos \u201eConcerto Grosso: La Follia\u201d osakesed Corelli, Marais\u2019, D\u2019Angelbert\u2019i ja Vivaldi muusikast, mille oli naljadega pikitud \u201elapitekiks\u201d kokku liitnud ei keegi muu kui maestro Andrew Lawrence-King, kes ise harfil musitseerides orkestrile aeg-ajalt vajalikku hoogu lisas. Solistid Marta Paklar, Anna Do\u0303to\u0303na ja To\u0303nis Kaumann pakkusid instrumentaalmuusikale head vaheldust. Eriti u\u0308llatasid sa\u0308ravad naissolistid loos \u201eNao tragais borzeguis pretos\u201d (\u201eA\u0308ra kanna musti saapaid\u201d). Muusikale lisandunud tantsusammude ja saabaste efekt pakkus esimeste ridade publikule omajagu lisaelevust, kardetavasti tagumistesse ridadesse see ei kandunud. Rahvast oli palju ja ko\u0303ike paratamatult ei na\u0308e. Sama mure oli u\u0308llatusku\u0308lalisena saabunud Virve Kurbeli tantsuga (Claudio Monteverdi balletto \u201eDe la Bellezza\u201d). Kaunis ja stiilne vaheldus, aga tantsu lisamine kavasse oleks no\u0303udnud veidi teistsugust ruumilahendust. Mo\u0303nigi ku\u0308lastaja kurtis hiljem, et na\u0308gi vaid tantsija ku\u0308barat."}, {"text_idx": "#000532", "text": "Pa\u0308ris viimane lo\u0303pulugu ehk n-o\u0308 planeeritud lisapala, taas kord folia \u201eTime flies\u201d (\u201eThe Play of Music & Time\u201d) Andrew Lawrence-Kingi sulest, omamoodi kollaaz\u030c Manni, Dante, Capece ja Strozzi ja\u0308rgi, oli suurepa\u0308rane, to\u0303eliselt ho\u0303rk maiuspala, mis juba iseenesest oleks olnud va\u0308a\u0308rt, et kontserdile tulla. Heliloojal-barokispetsialistil on, mida jagada. Ja on tore, et ta jagab. Barokkmuusika on kahtlemata va\u0308a\u0308rt, et seda ma\u0308ngida."}, {"text_idx": "#000535", "text": "19. sajandi lo\u0303pul, Rudolf Tobiase noorusajal toimusid kiired muutused Eesti majandus-, kultuuri- ja u\u0308hiskonnaelus, mis viisid maarahvast la\u0308hemale a\u0308rkamisajal tekkinud unistusele saavutada va\u0308a\u0308rikas koht Euroopas ehk saada \u201ekultuurrahvaks\u201d. Muidugi kuulus modernse rahvuse juurde ka muusika, mis tookordse euroopaliku herderliku kunstiideaali kohaselt pidi su\u0308ndima algloomise ho\u0303ngu kandvatest vanematest rahvaviisidest. Tobias lo\u0303i kaasa rahvaviiside toomisel eesti kunstmuusikasse kui helilooja, pianist, publitsist ja u\u0308hiskonnategelane, aidates oma ideedega, to\u0308o\u0308ga ning ka sidemete ja autoriteediga."}, {"text_idx": "#000536", "text": "Vene tsaaririik soovis 19. sajandi lo\u0303pul areneda modernseks rahvusriigiks ning uuendas oma majandust ja rahvuspoliitikat, kiirendades sellega la\u0308a\u0308neliku u\u0308hiskonna kujunemist Eestis. 1890. aastail to\u0303usid Eestis esile kapitalistliku tootmise uued vormid, nagu aktsiaselts ja osau\u0308hing. Arenes siinne to\u0308o\u0308stus: Peterburi, Moskva ja baltisaksa a\u0308riringkonnad asutasid koos va\u0308lisinvestoritega mitu suurt aktsiaettevo\u0303tet, na\u0308iteks vagunitehase Dvigatel (1898) ja elektromehhaanikatehase Volta (1899); vanemaid tehaseid, nagu Lutheri vabrik, rekonstrueeriti."}, {"text_idx": "#000537", "text": "Eestlaste poliitiline mo\u0303tlemine arenes koos levivate liberaalsete meeleoludega. 1905.\u20131907. aasta revolutsiooni ajal soovisid eestlased juba poliitilist otsustusvo\u0303imu ja pu\u0308u\u0308dsid seda valdades enda ka\u0308tte vo\u0303tta. 1904. aastal oli Tallinna linnaomavalitsuses tulnud vo\u0303imule eesti-vene blokk (38 eestlast ja viis venelast), edestades baltisakslasi.2 1890. aastatel algas venestamine. Kaua kestnud Balti erikord saksa ja vene topeltvo\u0303imu all vo\u0303is aidata eestlastel oma rahvuslikku identiteeti sa\u0308ilitada, sest ei andnud kummalegi poolele ainu\u00advo\u0303imu. U\u0308hiskonna organiseerumine toimus 19. sajandi lo\u0303pul seltsiliikumise kujul, mille ka\u0308igus loodi ka Eesti U\u0308lio\u0303pilaste Selts, mis sai eesti rahvusluse keskuseks. Selts oli tulnud esmakordselt kokku 1870 ja asutati ametlikult 1883, mil vo\u0303eti kasutusele ka sinimustvalge va\u0308rvikombinatsioon. Aastal 1888 algas ulatuslik rahvaluule kogumine Jakob Hurda, u\u0308he EU\u0308Si asutajaliikme algatusel."}, {"text_idx": "#000538", "text": "1896. aastal saabus Viljandimaalt Tartusse Jaan To\u0303nisson, hu\u0308u\u0308dnimega Nuustaku hertsog \u2014 iseteadev ja peente maneeridega eesti haritlane, kes andis avalikkuses eeskuju eesti keele ra\u0308a\u0308kimiseks olukordades, kus seni oli kasutatud saksa keelt. Ta ostis koos kaaslastega, nende seas Oskar Kallas, eesti kultuuri mo\u0303jukeskuseks kujuneva ajalehe Postimees. Seda uuel tasemel rahvusliku a\u0308rkamise aega hakati nimetama Tartu renessansiks. Soome ja saksa ko\u0303rgintelligentsi seast pa\u0308rit, 1900. aastal Oskar Kallasega abiellunud Aino Kallas (snd Krohn) on tabavalt iseloomustanud Eesti tollast majandus- ja kultuuripilti teoses \u201eNoor-Eesti\u201d (1921):"}, {"text_idx": "#000539", "text": "Sel \u201eTartu renessansil\u201d (\u2014) oli algusest pa\u0308a\u0308le hoopis teine vaimline ilme kui rahvuslikul romantikal. (\u2014) Tartu to\u0303usuaja ideoloogia ei erinegi vahest isea\u0308ranis suurel ma\u0308a\u0308ral a\u0308rkamisaja ideoloogiast, kuid nende rahvuslikkude aadete teostamine on po\u0303hjalikult teistsugune. (\u2014)"}, {"text_idx": "#000540", "text": "See aeg pani liikuma nii mo\u0303nedki Eesti uueaegse kultuurielu na\u0308htused, see rajas Eesti teaatri, Eesti ko\u0303rgemad koolid, Eesti kirjanduse seltsi, Eesti rahvamuuseumi. (\u2014) Kuid see pani aluse Eesti jo\u0303ukuselle; Eesti raha- ja laenuasutuste rajamine, u\u0308histegevuse korraldamine u\u0308le maa,(\u2014) see ko\u0303ik on olnud to\u0303stmas u\u0308leu\u0308ldist jo\u0303ukuse tunnet, mis praeguselle Eestile on nii iseloomuline.3"}, {"text_idx": "#000541", "text": "Aastail 1905\u20131915 tegutses Tartus aktiivselt ru\u0308hmitus Noor-Eesti, kes (osalt Soome eeskujul) oli vo\u0303tnud eesma\u0308rgiks eesti u\u0308hiskonna uuendamise, vabanemise kohaliku valitseva kultuuri u\u0308heku\u0308lgsest ja\u0308ljendamisest ja muutumise euroopalikumaks, \u201emaailma suure rahvusvahelise kultuuri osaliseks\u201d4. Aino Kallas na\u0308gi seda kui vaimset iseseisvumist, \u201eEesti psu\u0308u\u0308ke ta\u0308isealuse ma\u0308rki\u201d, kus haritlaseks saadakse \u201eilma Saksa vo\u0303i Vene kultuuri eeskostmiseta\u201d.5"}, {"text_idx": "#000542", "text": "Sel ajal kujunesid Eesti majanduslikult jo\u0303ukam klass ja haritlaskond, ehkki nende tase oli veel ebau\u0308htlane, nagu on iseloomulik o\u0303hukese kultuurikihiga esimese po\u0303lve linlastele, ehk Kallase so\u0303nadega kriitilisemalt o\u0308eldes, \u201eto\u0303usikutele\u201d. Kui arenenud modernses u\u0308hiskonnas toimivad struktuurid, mis loovat intelligentsi toetavad, siis Eesti kujunev kultuurieliit pidi majandusku\u0308simused ise lahendama."}, {"text_idx": "#000544", "text": "Rahvusliku kultuuri ja muusika loomine"}, {"text_idx": "#000545", "text": "Kui eestlastele oli \u201ekultuurseks\u201d saamine varem ta\u0308hendanud saksa(pa\u0308\u00adra)stumist, siis nu\u0308u\u0308d tuli po\u0308o\u0308rduda omaenda \u2014 seni halvemaks peetud \u2014 talupojakultuuri ja ka eri rahvaste eeskujude poole. Rahvaviiside kogumiseks oli tehtud mitu katset juba 19. sajandil: Aleksander Thomson, Ado Grenzstein-Piirikivi, Karl August Hermann. Kogutud viiside po\u0303hjal loodi koorilaule, millele asjatundjad heitsid aga ette saksapa\u0308rast helikeelt. Oskar Kallas kirjutas kriitiliselt eestlaste ja\u0308ljendamiskalduvusest:"}, {"text_idx": "#000546", "text": "Me la\u0308heme nii kui tahtmisega mo\u0308o\u0308da sellest, mis meil omapa\u0308rast... Kas ei peitu selles osalt sedasama alamto\u0303u kartust kui eestikeele ko\u0303nelemisel? Viimati arvab Euroo\u00adpa meid mitte-eurooplaste hulka? Aga Euroopa ei vea seda heameelega sisse, mida ta ise toodab, ka vaimuilmas mitte. Uuelt juurdetulijalt ku\u0308sitakse peale muu: kas teil on midagi uut u\u0308telda? Kas annate lisa meie tundmustele? teadmistele? mo\u0303tlemisviisile? va\u0308ljendusviisile?7"}, {"text_idx": "#000547", "text": "Samas oli tekkiva haritlaskonna ettekujutus eesti vanemast rahvamuusikast, eriti regilaulust ja vanematest pillilugudest, ku\u0308llalt ebama\u0308a\u0308rane, sest need ei ko\u0303lanud laiemas avalikkuses. Kuigi rahvaviiside esteetika osas oli kahtlusi, hakati mo\u0303istma nende kultuuriva\u0308a\u0308rtust ja ta\u0308htsust rahvusliku muusika loomisel. Rahvaviiside kogumisega pidi 20. sajandi alguses kiirustama, sest vanemat traditsiooni vo\u0303is vaid paiguti leida maakohtades ja inimeste ma\u0308lus \u2014 suuline pa\u0308rimus on aegade muutumise suhtes tundlik ja vo\u0303ib kergesti kaduda."}, {"text_idx": "#000550", "text": "Rahvaviiside kogumise u\u0308leskutse kirjutas u\u0308ks rahvusliku liikumise vaimseid juhte ja EU\u0308Si asutajaid Villem Reiman. Kogumise po\u0303hjusteks olid vajadus leida ainest eesti rahvuslikuks heliloominguks, uurida eesti rahvamuusika ajalugu, stiili ja va\u0308rsimo\u0303o\u0303tu ning ja\u0308a\u0308dvustada kiiresti ha\u0308a\u0308buvad rahvaviisid tuleviku jaoks.8 Vo\u0303rdluseks ta\u0308napa\u0308eva ideedega rahvamuusika kohta: viise ei kavatsetud hakata to\u0308o\u0308tlemata ehk \u201eautentselt\u201d esitama, sest see ei sobinud tolle aja esteetikaga. Vana suulise rahvamuusikatraditsiooni taandumist va\u0308ga ei kahetsetudki, sest seda peeti arenemata rahva tunnuseks."}, {"text_idx": "#000552", "text": "Rahvalaulu- ja pillilooviise kirjutasid u\u0308les Peterburi Konservatooriumi eesti u\u0308lio\u0303pilased, laulutekste Tartu U\u0308likooli tudengid. Enamasti to\u0308o\u0308tati paarikaupa, kirjutades rahvaviisid u\u0308les laulmise ja\u0308rgi koos tekstiga, sest see vo\u0303imaldas uurida regiva\u0308rsimo\u0303o\u0303tu ja saada ka viisivariatsioone. Alates 1912. aastast hakati rahvamuusikat fonograafiga helisalvestama, esimesena tegi seda soome etnomusikoloog\nArmas Otto Va\u0308isa\u0308nen ja edaspidi ka eesti kogujad Johannes Muda (a-st 1923 Helila) ja Cyrillus Kreek. Eestimaa plaaniti kavakindlalt la\u0308bi ka\u0308ia, et leida ko\u0303ik rahvaviisid."}, {"text_idx": "#000553", "text": "Kogumisto\u0308o\u0308 kulude katteks koguti annetusi ja korraldati tuluo\u0303htuid. Ajakirjanduse kaudu hoiti avalikkust pidevalt kogumisto\u0308o\u0308ga kursis. Kuni Esimene maailmaso\u0303da korrapa\u0308rase kogumisto\u0308o\u0308 katkestas, avaldati igal aastal infoeht \u201eEesti rahvaviiside korjamine\u201d (1905\u20131915, 1921). Selles avaldas neli kogumise u\u0308leskutset Rudolf Tobias."}, {"text_idx": "#000554", "text": "Rudolf Tobias oli u\u0308ks eesti rahvusliku muusikakultuuri rajajaid, ehkki ta kodune keel olevat olnud saksa keel ja ta kasvas u\u0308les saksa muusika ideaalide vaimus. Ta su\u0308ndis 1873 Hiiumaal, sai ko\u0308striametit pidavalt isalt esmase muusikahariduse ning o\u0303ppis edasi saksakeelses keskkonnas Haapsalus ja Tallinnas, kuni astus 1893. aastal Peterburi Konservatooriumi. Rahvusliku alge ta\u0308htsust tutvustas Tobiasele Peterburi Konservatooriumis tema kompositsioonio\u0303petaja Nikolai Rimski-Korsakov.9 Rahvuslike aadetega puutus Tobias kokku to\u0308o\u0308tades Peterburis Eesti Jaani kiriku organistina, mille o\u0303petaja oli eesti rahvusliku liikumise ja folkloori kogumise juht Jakob Hurt."}, {"text_idx": "#000555", "text": "Samal aastal, 1904, kui Oskar Kallas algatas koos EU\u0308Siga rahvaviiside kogumise, tuli Rudolf Tobias Peterburist, tookordse Vene impeeriumi suurlinnast Tartusse ja ja\u0308i siia kuni 1908. aastani. Rahvaviise to\u0303i Tobias kunstmuusikasse heliloojana ja pianistina. Tema muusikateostes leiduvaid, ku\u0308ll mitte arvukaid rahvaviise on uurinud Vardo Rumessen (1974, 1978). Tobias sai eriti kuulsaks rahvaviiside improviseerimisega klaveril. Ta lo\u0303i esimesed eesti rahvaviisidel po\u0303hinevad klaveripalad ja neist varaseim, \u201eFantaasia eesti rahvaviisidele\u201d, sarnanebki improvisatsiooniga, arendades meloodiaid \u201eMiks sa nutad?\u201d, \u201eSokukene\u201d, \u201eKetra, Liisu!\u201d, \u201ePulmalaul\u201d (\u201eLaulge poisid, laulge peiud\u201d) ja \u201eMeie elu\u201d. Seda teost on Tobias ma\u0308nginud 10. oktoobril 1902 Peterburi Eesti Noortemeeste Seltsi kontserdil Peetri kooli saalis.10"}, {"text_idx": "#000556", "text": "Tegelikult kujutab see [Fantaasia...] endast uuemate rahvaviiside po\u0303hjal loodud improvisatsiooni noodistust, mida helilooja on omal ajal na\u0308htavasti korduvalt mitmesuguste teisenditega esitanud. La\u0308htudes lisztilikust oraatorlikust pianismist pole helilooja taotlenud siin mitte niivo\u0303rd rahvuslikku helikeelt kuivo\u0303rd rahvalikke va\u0308ljendusvahendeid. Olles su\u0308ndinud improvisatoorselt vahetus kokkupuutes kuulajaskonnaga, on see teos meile tunnistajaks helilooja pu\u0308u\u0308dest ma\u0308ngida rahvale tema oma muusikat, mis oleks talle la\u0308hedane ja arusaadav ja u\u0308hes sellega juhtida ta\u0308helepanu tema oma muusikalistele va\u0308a\u0308rtustele.11"}, {"text_idx": "#000557", "text": "Tobiase isik ja improvisatsioonid ja\u0308tsid kuulajatele su\u0308gava mulje, neist on korduvalt kirjutatud. Eelnenud teose kohta ma\u0308rkis Artur Kapp: \u201eEsimest korda kuulsime avalikult kujutusi nelja eesti rahvalaulu kohta, mis kunstnik Tobias klaverile seadnud on. Komponeerija ma\u0308ngis ise vaimu- ja tundmusrikkalt.\u201d12"}, {"text_idx": "#000558", "text": "Lisaks mainib Rumessen13 veel u\u0308ksikuid rahvaviise Tobiase loomingus. Tobiase soololaulud \u201eMiks sa nutad lillekene?\u201d ja \u201eMeie elu\u201d po\u0303hinevad uuematel rahvalauludel, millel on teada ka oletatav autor ning mis olid 19. sajandi lo\u0303pul teiste heliloojate to\u0308o\u0308tluste kaudu ka\u0308ibele la\u0308inud kui eesti rahvamuusika esindusviisid.14 Riho Pa\u0308ts kirjutab neist: \u201eRahvalaulutranskriptsioonid \u201eMiks sa nutad lillekene?\u201d ja \u201eMeie elu\u201d, eriti viimane, on oma originaalse, su\u0308gavale rahvamuusika olemusse tungiva to\u0308o\u0308tlusega esimeseks seda laadi teoseks eesti heliloomingus.\u201d15"}, {"text_idx": "#000559", "text": "Missuguse mulje vo\u0303is Rudolf To\u00adbiase esinemine klaveril ja\u0308tta maalt pa\u0308rit neiule, kirjeldab August Kitzberg jutustuses \u201eLiisi Ro\u0303ika pa\u0308evaraamat\u201d. Jutu ja seal kirjeldatud Aleksander La\u0308te tegevuse 25. aastapa\u0308eva peo tipphetk on Tobiase improviseerimine klaveril \u2014 tekstikatkete po\u0303hjal otsustades \u201eFantaasia eesti rahvaviisidele\u201d. Tobiase etteaste kulminatsiooniks on ja\u0308rgnev improvisatsioon Eesti hu\u0308mni teemadel. Fiktiivselt 30. augustil 1904 kirja pandud kirjeldus na\u0308itab u\u0308htlasi, kui olulised olid kuulajatele tuntud lauluviisidega seostuvad so\u0303nad, mis aitasid muusikat mo\u0303testada."}, {"text_idx": "#000560", "text": "Ehk kui Rudolf Tobias klaveri ette asub vabalt helides luuletama, und na\u0308gema, sonima... Kui nagu pisarad tilgud..."}, {"text_idx": "#000562", "text": "Poisid, miks veel pill ei hu\u0308u\u0308a..."}, {"text_idx": "#000563", "text": "Ehk kui kiidukaja all, mis ei rauge, ehk ku\u0308ll peopesad o\u0303hetavad, Tobias uuesti klaveri ette astub ja nu\u0308u\u0308d \u2014 muusikalised mo\u0303tted, tundmused hu\u0308mnuse u\u0308le"}, {"text_idx": "#000564", "text": "Mu isamaa, mu o\u0303nn ja ro\u0303o\u0303m,"}, {"text_idx": "#000565", "text": "kohavad, kui kunstniku ka\u0308te all mitte ainult klaver ja laululava ei va\u0308rise, kui ka po\u0303rand juba po\u0303rub, ja kui ko\u0303ik see siis ja\u0308lle vaiksesse palvesse kustub, raugeb"}, {"text_idx": "#000567", "text": "Samast su\u0308ndmusest leidub ka Karl Eduard So\u0308o\u0308di vaimustunud kirjeldus, mille ja\u0308rgi Tobias ma\u0308ngis muu hulgas \u201eIsamaa ilu hoieldes\u201d.17"}, {"text_idx": "#000568", "text": "Eesti heliloojate kalduvus to\u0308o\u0308delda u\u0308htesid ja samu rahvaviise, na\u0308iteks \u201eMeie elu\u201d, tuleneb arvatavasti inimese soovist ja\u0308ljendada meeldivat. Rahvaviisito\u0308o\u0308tluse po\u0303hjale on vo\u0303imalik taasluua, va\u0308ites, et ei kopeerita to\u0308o\u0308tlust, vaid algallikat \u2014 ka siis, kui originaali pole na\u0308htud ega kuuldud. Helilooja saab kujundada oma teose kuuldud rahvaviisito\u0308o\u0308tluse po\u0303hjal, kusjuures noodist leitud tundmatu rahvaviisi puhul see tundelaeng vo\u0303ib-olla puuduks ja viisi ei valitaks. Samuti, ko\u0303rgkultuuri ruumis liikuval heliloojal ei ole sel juhul vaja rahvaviise otsida, eriti kui neid on va\u0308he va\u0308lja antud. Lo\u0303puks, juba varasema to\u0308o\u0308tlusega tuttavad kuulajad suudavad a\u0308ra tunda rahvaviisi ja hinnata helilooja rahvuslikku panust, samuti leida intertekstuaalseid seoseid ja ta\u0308hendusi, mis uutesse teostesse kaasa tulevad."}, {"text_idx": "#000569", "text": "Tobias kasutas ise rahvaviise va\u0308he ilmselt seeto\u0303ttu, et tal puudus nendega isiklik kokkupuude. Ta la\u0308htus ha\u0308sti tuntud uuemate rahvalaulude viisidest, mis olid tuttavaks saanud Karl August Hermanni ja Aleksander Thomsoni seadetest. Kui rahvaviise oli EU\u0308Si aktsiooni ka\u0308igus rohkem kogutud, so\u0303itis Tobias juba Saksamaale. Sel ajal oli ka to\u0308o\u0308tlemises va\u0308he kogemusi \u2014 Tobias ise oli teerajaja, kes esimesena kohandas eesti rahvaviise kunstmuusika pillidele.18 Siiski ei olnud Tobiasele rahvaviisid Saksamaal pa\u0308ris ka\u0308ttesaamatud, sest Oskar Kallase kirjast 21. mail 1912 selgub, et Villem Reimani palvel saatis ta Tobiasele Armas Launise teose \u201eU\u0308ber Art, Entstehung und Verbreitung der estnisch-finnischen Runenmelodien\u201d (1910), kus olid avaldatud EU\u0308Si kogusse selleks ajaks jo\u0303udnud rahvaviisid."}, {"text_idx": "#000570", "text": "Tobias rahvaviisidest publitsisti ja muusikakriitikuna"}, {"text_idx": "#000571", "text": "Oskar Kallase palvel kirjutas Rudolf Tobias EU\u0308Si rahvaviiside kogumise aruannetele juhtkirju, selgitades viiside kogumise vajalikkust ja innustades inimesi selleks annetama. Samuti aitas Tobias korraldada rahvaviiside kogumiseks tuluo\u0303htuid. Publitsistina kirjutas Tobias ajakirjanduses ka muudes artiklites rahvaviisidest ja nende va\u0308a\u0308rtusest, toetades sellega osalt nende kogumist. Tobiasel on hoogne ja tundeline stiil, mis on omane (uus)romantikute kirjutus- ja mo\u0303ttelaadile."}, {"text_idx": "#000572", "text": "Tobiase mo\u0303tteid muusikast ja rahvuslikust iseloomust tutvustavad artiklid \u201eKuidas rahvad pilli ajavad\u201d, \u201eSealpool klassikat ja moderni\u201d.19 Tema arusaam rahvalaulust toetub herderlikule bioloogilis-sotsiaalsele arenguteooriale, mille ja\u0308rgi rahvad arenevad organismidena, vastavalt looduslikele tingimustele, ning soodsates oludes vo\u0303ivad nende suulised traditsioonid u\u0308le kasvada kirjalikeks ko\u0303rgkultuurideks. Vastavalt idealistliku romantilise filosoofia vaateviisile ta idealiseerib ja mu\u0308stifitseerib rahvaviisi."}, {"text_idx": "#000573", "text": "Tobiase eesti rahvaviiside teemalised artiklid on \u201eRahvalaul ja arvustus\u201d (1905) EU\u0308Si rahvaviiside kogumise toetuseks, \u201eEesti muusika iseloomulik ilmend\u201d (1913) muusika ja rahvusliku iseloomu seostest ja \u201eKa Eestile kunsti!\u201d (1910). Eesti rahvamuusikat puudutatakse lu\u0308hidalt ka kirjutistes \u201eRahva laulukoorid\u201d, \u201ePaula Brehmi kontsert\u201d, \u201eKas laulupidu vo\u0303i muusikapidu\u201d, \u201eSellest, mis huvitab vaid va\u0308heseid\u201d, \u201eEsimene verstasammas eesti rahvakunsti ajaloos.\u201d20"}, {"text_idx": "#000574", "text": "Tobias kirjutas juhtkirjad EU\u0308Si neljale kogumisaruandele (nr 3, 4, 6, 7), mis kandsid u\u0308ldpealkirja \u201eEesti rahvaviiside korjamine\u201d. Need avaldati hiljem u\u0308heskoos \u201eMuusikalehes\u201d (1928, nr 10). Teiste juhtkirjade autoriteks on Oskar Kallas (nr 1, 2, 11 ja 12), Karl August Hermann (5), Leonhard (Leenart) Neuman(n) (8, 10) ning Juhan Aavik (9). Muu osa kirjutas Oskar Kallas. Juhtkirja eesma\u0308rk oli eelko\u0303ige tutvustada rahvaviiside ta\u0308htsust ja innustada kogumisto\u0308o\u0308 toetamist. EU\u0308Si aruannete eesma\u0308rk oli 1) tutvustada rahvaviiside kogumise mo\u0303tet; 2) anda tagasisidet kogumisto\u0308o\u0308st; 3) leida kogumisele toetust: raha, teateid laulikute-pillimeeste kohta, lahket vastuvo\u0303ttu, abi o\u0308o\u0308maja, so\u0308o\u0308gi, transpordiga; 4) vahendada ku\u0308simusi ja juhtno\u0308o\u0308re; 5) ta\u0308nada annetajaid ja abistajaid."}, {"text_idx": "#000575", "text": "Aruannetel on kindel u\u0308lesehitus: juhtkiri ehk sissejuhatus, teave kogumistegevusest, rahvamuusika olukorrast, palved ja juhtno\u0308o\u0308rid kogumise toetamiseks, ta\u0308nu toetajatele ja lo\u0303ppso\u0303na. Sagedaseks teemaks on vanema pa\u0308rimuse ja po\u0303lvkonna kiire ha\u0308a\u0308bumine, mis viitab vajadusele kogumisega kiirustada. Tundeline va\u0308ljendusviis pa\u0308a\u0308dib lo\u0303ppso\u0303nas palvega toetada kogumisto\u0308o\u0308d materiaalselt, sest EU\u0308S korraldas kogumist oma vahenditega. Mo\u0303neti meenutavad u\u0308leskutsed ka misjonito\u0308o\u0308d, kus pa\u0308rast koguduse su\u0308dametunnistusele koputamist korjatakse annetusi. Eriti kogumise algusaastail korduvad kurvad mo\u0303tted rahvalaulu kadumisest, kasutades siin-seal piibellikku po\u0303llu ja lo\u0303ikuse ning sellele ja\u0308rgneva o\u0308o\u0308 metafoorikat. Kolmanda aruande lo\u0303ppso\u0303na on dramaatiline:"}, {"text_idx": "#000576", "text": "Viimne tund, ei, viimased minutid on ka\u0308tte jo\u0303udmas, kus esivanemate iluhelid siin ja sa\u0308a\u0308l aruharva nagu vaiksel o\u0303htuehal hiljukesi veel kumisevad. (\u2014) Kes aitab to\u0308o\u0308mehi va\u0308lja saata lo\u0303ikusele, enne kui viimsed viljapa\u0308a\u0308d videvikusse ja pimedusesse kaovad, enne kui o\u0308o\u0308 tuleb, millal u\u0308ksgi ei vo\u0303i midagi teha?!21"}, {"text_idx": "#000578", "text": "Ja\u0308lle rahvaviiside korjajad tulemas. 1907. Kolmas aruanne"}, {"text_idx": "#000579", "text": "Oma esimeses kirjutises EU\u0308Sile selgitab Rudolf Tobias, et rahvaviiside ja rahvusliku kunstmuusika missioon on rahvuse tugevdamine, selle rahvusvahelise prestiiz\u030ci to\u0303stmine ja eesti kultuuri po\u0303listamine tulevaste po\u0303lvede jaoks."}, {"text_idx": "#000580", "text": "Kui meie rahvas oma tu\u0308hjas igapa\u0308evasuses ennast killustama hakkab, \u2014 kui u\u0308hise rahvuse tunne kaduma a\u0308hvardab minna, siis ei aita ka ko\u0303ige parem va\u0308lispidine haridus mitte palju: meie peame need aated, mis juba esivanemate su\u0308dant liigutasivad ja to\u0303stsivad, ja\u0308lle elule a\u0308ratama, neid su\u0308si, mis nagu tuha all veel ho\u0303o\u0303guvad, soojendavaks tuleks lo\u0303o\u0303tsuma. Kust leiame aga need aated puhtamalt ja va\u0308rskemalt, kui omast rahvaluulest ja -laulust? (\u2014)"}, {"text_idx": "#000582", "text": "Tobias kujutleb rahvusliku identiteedi loomist varasemale ho\u0303imusidemele toetudes: \u201eIgau\u0308ks tunneb siis, et see u\u0308histe tundmuste side, mis teda esivanematega u\u0308hendab, teda ka oma rahvaga u\u0308hte vo\u0303ib liita.\u201d23 Ta ro\u0303hutab, et just muusika kaudu on eestlastel lootust jo\u0303uda Euroopasse: \u201eMeie rahvaluulest ei saa vo\u0303o\u0303rkeelsed rahvad iial o\u0303igesti aru, viisid aga on ko\u0303ikidele arusaadavad.\u201d24 See ei ole pa\u0308ris to\u0303si, arvestades muusikaliste keelte erinevust, kuid to\u0303ena\u0308oliselt peetakse silmas juba to\u0308o\u0308deldud rahvaviise, mis on lastud la\u0308bi kunsti prisma."}, {"text_idx": "#000583", "text": "Tobias idealiseerib ja mu\u0308stifitseerib rahvaluulet saksa romantilise filosoofia vaimus, mille ja\u0308rgi olid kunst ja loodus inimkonna kaks parimat ravimit. Romantikud uskusid, et muistne looming kannab edasi inimese la\u0308hedast suhet loodusega ja seeto\u0303ttu saab ta\u0308napa\u0308eva kunst rahvaluule kaudu sideme varasema ideaalse u\u0308htsusega."}, {"text_idx": "#000585", "text": "Neljas aruanne on kirjutatud Saksamaal Krippenis ma\u0308rtsis 1908. Tobias ko\u0303neleb seal taas rahvaviiside to\u0308o\u0308tlemisest kui kogumise kesksest eesma\u0308rgist. Kirjutis peegeldab tema enda improviseerimise kogemusi: ma\u0308ngida rahvaviise nii, et need on a\u0308ratuntavad ja tekitavad uhkust, et folkloorist on tekkinud ko\u0303rge kunst."}, {"text_idx": "#000586", "text": "Aastate pa\u0308rast (\u2014) juhtud sa ehk \u201eVanemuisesse\u201d ehk mo\u0303nesse teise Eesti kunstikotta tulema: toredad helid ko\u0303lavad sulle sa\u0308a\u0308lt vastu, pa\u0308ris sinfoniad, ooperid, \u2014 sa kuuled, imestad: paistab nagu oleks u\u0308ks viis sulle nii tuttav ja ometigi ja\u0308lle hoopis teine ... \u201eei, see on ikka to\u0303esti meie oma laul, rahvalaul!(\u2014)\u201d 25"}, {"text_idx": "#000587", "text": "Tobiase kujundikeel viitab modernse u\u0308hiskonna arenevale to\u0308o\u0308stusele: \u201ehelilooja\u201d, \u201etehas\u201d, \u201esepikoda\u201d. Samuti tuletab ta meelde juba eelmises aruandes mainitud andeka helilooja missiooni, kes peab viise valima ja puhastama."}, {"text_idx": "#000588", "text": "Varemetest uus elu. 1910. Kuues aruanne"}, {"text_idx": "#000589", "text": "Oskar Kallas tellis juhtkirja arvatavasti viienda aruande jaoks 1909. aastaks, kuid nende kirjavahetuse po\u0303hjal otsustades ei saanud Tobias seda o\u0303igeaegselt valmis.26 Vardo Rumessen27 ma\u0308rgib, et tekst on kirjutatud Berliinis ma\u0308rtsis 1910, kuid arvestades aasta varasemat aega, pidi see toimuma Leipzigis 1909."}, {"text_idx": "#000590", "text": "Kuuenda aruande alguses mo\u0303eldakse senisele edukaimale eesti rahvaviiside kogujale ja to\u0308o\u0308tlejale Karl August Hermannile, kes oli lahkunud 1909. Tekst pakub u\u0308he mo\u0303jusa kujundi teise ja\u0308rel. Tobias kasutab vihjeid rahamaailmale, kirjeldades laulude va\u0308a\u0308rtust nende inimeste mo\u0303istetes, kelle toetust oodatakse: \u201eKelle ko\u0303rva vanade laul ku\u0308ll enam ei ulata, hakkab sellegipa\u0308rast asjast kinni; kui mitte muuga, siis kas va ko\u0303lisevaga toetades.\u201d28"}, {"text_idx": "#000594", "text": "Seitsmenda aruande sissejuhatuses vaatab Tobias eestlaste poole ko\u0303rgemalt ja kaugemalt, nagu nende harimiseks. Ta kirjutab rahvamuusika seadete ta\u0308htsusest Saksamaal, tuues eeskujuks sealset rahvaviiside kogumist ja muusikakultuuri loomist."}, {"text_idx": "#000595", "text": "Taas kirjutab Tobias a\u0308rimaailma mo\u0303istetes rikkamatele inimestele, kellelt toetust oodatakse: \u201e...ka eesti kunst on spekulatsioon, mis 100% dividende annab.\u201d Siin on Tobiasel o\u0303igus, et rahvuslik kunst saab olla nii majanduslikuks kui ka sotsiaalseks kapitaliks. Samas ko\u0303netab Tobias lugejat veidi u\u0308leolevalt, on irooniline, isegi ebaso\u0303bralik rahas va\u0308a\u0308rtusi arvestava maailma vastu. Ta suhtub loodetavasse abilisse suhteliselt po\u0303lglikult, o\u0308eldes: \u201eA\u0308rimehed, tarvitage juhtumist, mis ainult u\u0308kskord tuleb! Ulatage aga siia oma ma\u0308a\u0308rdunud, koltunud, rublalisi (\u2014) Ja sina, armas saunamees, miks sa oma palehigis teenitud krossi just ko\u0303rtsi pead viima?\u201d30"}, {"text_idx": "#000596", "text": "Samuti kordab ta oma lemmikmo\u0303tet, et rahvalauludest tekib heliloojate abiga u\u0308lim va\u0308a\u0308rtus \u2014 kunst. Ajastule iseloomulik on just mo\u0303iste \u201ehelikunst\u201d kasutamine, mis piiritleb ko\u0303rget esteetilist valdkonda, kuhu isegi rahvamuusika ei mahu. \u201eKu\u0308ll ei ole laulud iseenesest veel mitte kunst, nad on aga juured mille pa\u0308a\u0308le meie helikunst, see o\u0303rn taimeke, see oras ikka ko\u0303rgemale to\u0303useb.\u201d31"}, {"text_idx": "#000597", "text": "Rudolf Tobias edaspidi rohkem u\u0308leskutseid ei kirjutanud. Kas ta ja\u0308i lihtsalt Eesti elust eemale, ei soovinud kirjutada vo\u0303i ei tulnud u\u0308ritusele kasuks tema ko\u0303rk suhtumine inimestesse, kelle heasoovlikkusest so\u0303ltus annetuste saamine?"}, {"text_idx": "#000598", "text": "Tobiase kujundikeel rahvalaulu ja -viisi va\u0308a\u0308rtuste kirjeldamisel arvestab uut aega ja u\u0308mbrust ning erineb varasemast, luterliku talupoja po\u0303llu ja lo\u0303ikuse su\u0308mboolikast, mida kasutasid Johann G. Herder, Jakob Hurt, Oskar Kallas jt. Rahvaviisidest loodud kunstmuusika missiooniks peab Tobias rahvuse tugevdamist, selle rahvusvahelise prestiiz\u030ci to\u0303stmist ja eesti kultuuri po\u0303listamist."}, {"text_idx": "#000599", "text": "(Uus)romantilisele mo\u0303tteviisile omas\u00adelt kaldub Tobias vaimu ja keha, ko\u0303rget ja madalat vastandama. Ta mu\u0308stifitseerib ja idealiseerib vana rahvaviisi, ro\u0303hutades selle loodusla\u0308hedust (\u201eha\u0308belik ilus rahvalaul\u201d, \u201epuudutamata ilu\u201d), vanust ja osalisust (\u201evaremed\u201d, \u201ejuured\u201d), erilist jo\u0303udu. Rahvalaul on talle mineviku kaunis mu\u0308u\u0308t, mida ta pole ise kuulnud. Tegelike rahvalaulude seas leidub ebapuhast ja ebava\u0308a\u0308rtuslikku, mida Tobias iseloomustab kui \u201eta\u0308is tahma ja pru\u0308gi\u201d, \u201esolgitut\u201d ja \u201emitte eht\u201d. Selle taga vo\u0303ib osaliselt seista tema enda kogemus, ideaali erinevus tegelikkusest. Ku\u0308ll aga kinnitab Tobias, et heliloojad suudavad rahvalaulude riismetest taasluua va\u0308a\u0308rtuslikud kunstiteosed, sest romantilise filosoofia ja\u0308rgi oli loodusla\u0308hedasel rahval ja geniaalsel heliloojal sarnane loov vaim."}, {"text_idx": "#000600", "text": "Tobias on veendunud, et rahvaviis kui loodusvarasse ka\u0308tketud ressurss tuleb luua helikunstiks, millega jo\u0303utakse tsivilisatsiooni ja esteetika uuele astmele. Majandust na\u0308eb ta kui vahendit vaimuelu toetamiseks. Ta ilmselt ei eksi, kui leiab, et kunsti areng toob \u201edividende\u201d kogu u\u0308hiskonnale \u2014 Euroopas to\u0303siselt vo\u0303etaval rahval ja a\u0308ripartneril pidi olema modernne riik ja kultuur. Rahvuslik kunst toimis nii majandusliku kui sotsiaalse kapitalina ja rahvaviiside osa selles on o\u0303pitud ja\u0308rjest rohkem ja mitmeku\u0308lgsemalt hindama."}, {"text_idx": "#000601", "text": "Eesti kultuur oli suurel ma\u0308a\u0308ral to\u0303lgitud kultuur \u2014 loodud euroopaliku, eelko\u0303ige harituma (balti)saksa ja soome kultuuri eeskujul, pu\u0308u\u0308des ta\u0308ita seda eestilaadse sisuga. Muusikal ja muusikaelul oli neis tegevustes ta\u0308htis osa. Tartus oli kultuuri u\u0308heks su\u0308mboliks muusikaelu \u201eBu\u0308rgermusses\u201d, kus va\u0308line seltskondlik pool oma uhkuses vo\u0303is olla paljudele esimese po\u0303lvkonna haritlastele ja maaelanikele arusaadavam ja na\u0308htavam kui muusikahelid ise. Rahvaviiside kogumine, mida Tobias esindas kogumisaruannete esiku\u0308ljel oma sa\u0308ravate kirjutiste ja nimega, oli suur samm muusikateostele ja -elule eestipa\u0308rase sisu loomise poole."}, {"text_idx": "#000602", "text": "Artikli aluseks on allakirjutanu koostatud osa Eesti Muusikateaduste Seltsi Tartu pa\u0308eval 15. mail 2023 peetud ettekandest, mille kaasautoriks oli Janika Oras. Janika aitas ka siinse artikli valmimisel, mille eest ma teda va\u0308ga ta\u0308nan. Uurimus on valminud grandi PRG1288 projekti \u201eFolkloorse varieeruvuse korpuspo\u0303hine ka\u0308sitlus: regilaulutraditsiooni piirkondlikud stiilid, teemavo\u0303rgustikud ja suhtlusviisid\u201d raames."}, {"text_idx": "#000621", "text": "Alustame pa\u0308ris algusest, sinu lapsepo\u0303lvest. Kas sa unistasid juba lapsena muusikuks saamisest?"}, {"text_idx": "#000622", "text": "Olen alati armastanud laulda ja klaverit ma\u0308ngida. Ma olen kristlane ja ka\u0308isin va\u0308iksena oma su\u0308nnilinna Souli kirikukooris. Kui olin seitsmeaastane, kolis meie perekond Souli la\u0308hedal asuvasse Incheoni linna, seal laulsin ma lastekooris. Ma\u0308letan, et ma nautisin tohutult muusikat ja laulmist, aga ka tantsimist ja klaverima\u0308ngu. Algul tahtsingi saada pianistiks, kuid harjutamine tundus igav. Kui ma aga kuulsin kedagi va\u0308ga ha\u0308sti laulmas, kummitas see mul pa\u0308rast veel kaua peas ega lasknud magada. Sain aru, kui to\u0303siselt ma laulda armastan! Nii otsustasin seitsmeteistku\u0308mneaastaselt minna o\u0303ppima laulmist."}, {"text_idx": "#000624", "text": "See ei ole nii lihtne nagu Euroopas. Koreas on muusikao\u0303pingud va\u0308ga populaarsed, kuid kooli sisse saada on keeruline, sest konkurents on tohutult suur, umbes u\u0308ks sajast soovijast la\u0308bib eksamid."}, {"text_idx": "#000626", "text": "Mul oli Incheonis va\u0308ga hea o\u0303petaja, Myung-Sung Han. Ta oli mulle nagu ema, soe, va\u0308ga hooliv ja avatud. Paljud vahetavad oma o\u0303petajat kahe vo\u0303i kolme aasta ja\u0308rel, kuid mina o\u0303ppisin tema juures viis aastat, sest usaldan teda va\u0308ga. Koreas on kulukas muusikat o\u0303ppida. Ka minu vanemad soovisid kunagi muusikuteks saada, kuid nende perel ei olnud vo\u0303imalik muusikahariduse eest tasuda, sest o\u0303ppemaks on va\u0308ga ko\u0303rge, u\u0308ks tund maksis toona umbes sada eurot. Me ei suutnud mu o\u0303petajale nii ko\u0303rget tasu maksta, kuid tema ei loobunud sellegipoolest to\u0308o\u0308st minuga, sest pidas mu lauluo\u0303pingute ja\u0308tkamist va\u0308ga oluliseks. Tema suhtumine avaldas mulle suurt muljet ja just seeto\u0303ttu ma laulmisega ja\u0308tkasingi."}, {"text_idx": "#000627", "text": "Seeja\u0308rel ja\u0308tkasid sa Souli Riiklikus U\u0308likoolis lauluerialal. Mis on sinu arvates ko\u0303ige olulisem, mida sa sellest koolist kaasa said?"}, {"text_idx": "#000628", "text": "U\u0308likoolis o\u0303ppisin oma o\u0303petajalt Hyun-soo Sukilt kahte asja: lauljaks olemist ja sihikindlust."}, {"text_idx": "#000629", "text": "U\u0308likooli astudes vo\u0303rdlesin end paljude seal o\u0303ppivate andekate, intelligentsete ja sa\u0308ravate lauljatega ning sattusin masendusse, sest leidsin, et minu ha\u0308a\u0308l ei ole sugugi nii kaunis, mo\u0303tlesin isegi laulmisest loobuda. Kuid mu o\u0303petaja u\u0308tles: \u201eMaailmas on palju inimesi sinust paremate oskuste ja ilusama ha\u0308a\u0308lega. Aga sina pead laulma nii, nagu ainult sulle on omane \u2014 et kui sind kuulatakse kinnisilmi, siis teatakse, et laulab Yena Choi.\u201d Need so\u0303nad avaldasid mulle suurt mo\u0303ju ja ta\u0308nu sellele suutsin ma oma jo\u0303u tagasi saada. Kunstide koolis oli ko\u0303ige olulisem ta\u0308pne nooditeksti esitamine ja va\u0308ljendusrikkusele ei po\u0308o\u0308ratud palju ta\u0308helepanu, seeto\u0303ttu oli u\u0308likoolis selle o\u0303ppimine keeruline. O\u0303petaja u\u0308tles mulle: \u201eA\u0308ra mo\u0303tle sellele, miks ei tulnud va\u0308lja, vaid sellele, kuidas saavutada, et see va\u0308lja tuleks!\u201d See oli justkui seesama mo\u0303te, aga teistsugusest vaatenurgast. Sealtpeale olen ma va\u0308ga palju erinevate meetodite abil o\u0303ppinud, kuid ma ei keskendu enam sellele, mis ei to\u0308o\u0308ta. Hyun-soo Suk ei o\u0303petanud mind mitte lihtsalt laulma, vaid andis ka arusaamise professionaalse laulja olemusest."}, {"text_idx": "#000630", "text": "O\u0303pingute ajal jo\u0303udsid sa to\u0308o\u0308tada ka klaverisaatjana, ha\u0308a\u0308leseadjana..."}, {"text_idx": "#000631", "text": "Ma olin kaheksa aastat Incheoni Evangeelse Baptisti Kiriku solist. U\u0308likooli ajal olin neli aastat Seo-gu poiste- ja tu\u0308tarlastekoori ha\u0308a\u0308leseadja ning kaks aastat Souli Seosomuni Presbu\u0308teri Kiriku solist. Olen andnud ka eratunde laulmises ja tegutsenud klaverisaatjana. Klaver oli mu valikaine u\u0308likoolis, naudin ka praegu klaverima\u0308ngu va\u0308ga."}, {"text_idx": "#000633", "text": "Kui ma to\u0308o\u0308tasin lastekooris ha\u0308a\u0308leseadjana, osalesime u\u0308hel rahvusvahelisel konkursil La\u0308tis. Tegime siis ka va\u0308ikese po\u0303ike Tartusse, kus meie giidiks oli koorijuhtimise tudeng Ui-young Park. Tema soovitaski mul Eesti Muusika- ja Teatriakadeemiasse o\u0303ppima tulla. Siis oli suvi, ilm oli suurepa\u0308rane ja ma ei kujutanud Eesti talve ette... 2018. aastal otsustasin tulla Eestisse. Ma lo\u0303petasin siin EMTA magistrio\u0303ppe Nadia Kuremi juures 2020. aastal."}, {"text_idx": "#000634", "text": "Kui sa vo\u0303rdled o\u0303ppimist Eestis ja Lo\u0303una-Koreas, siis milliseid peamisi erinevusi sa va\u0308lja tooksid?"}, {"text_idx": "#000635", "text": "Ko\u0303ige suurem erinevus on see, et korealastel on va\u0308ga range suhtumine o\u0303ppimisse. Kui na\u0308iteks o\u0303pilane ei jo\u0303ua tunniks ette valmistada, siis ei ole tal tundi asja, ka vigu ei aktsepteerita. Olen enda puhul ka Eestis sa\u0308ilitanud sama suhtumise. Na\u0308iteks kui Nadia andis mulle koduto\u0308o\u0308ks o\u0303ppida neli laulu, siis olid need mul ja\u0308rgmiseks korraks ko\u0303ik selged. Ta oli va\u0308ga u\u0308llatunud, et kuidas ma seda suutsin, vaid kolme pa\u0308evaga! Selline suhtumine on korealastele ja sealsele haridussu\u0308steemile iseloomulik."}, {"text_idx": "#000636", "text": "Sa to\u0308o\u0308tad va\u0308ga palju ja intensiivselt, aga ha\u0308a\u0308l on ju o\u0303rn instrument. Kuidas see vastu peab?"}, {"text_idx": "#000637", "text": "Lisaks kooriproovile, mis kestab kolm ja pool tundi, harjutan ma ise iga pa\u0308ev veel kolm tundi. Kodus o\u0303pin veel partituure ilma ha\u0308a\u0308leta, muusikat ei kuula ja olen vaikuses. Kui on tulemas olulised esinemised, so\u0308o\u0308n ma va\u0308ga mahedat toitu ja va\u0308ldin a\u0308a\u0308rmuslikke maitseid, et ei oleks liiga soolane vo\u0303i magus, kuigi mulle vu\u0308rtsikad road va\u0308ga maitsevad. Kohvi ma samuti iga pa\u0308ev ei joo ja muidugi tuleb piisavalt magada."}, {"text_idx": "#000638", "text": "Uue teose o\u0303ppimist alustades ei kuula ma alguses teiste to\u0303lgendusi. Pu\u0308u\u0308an vo\u0303tta muusikat sellisena, nagu helilooja on selle loonud, ja seda ise tunnetada. Ma\u0308ngin uue loo ko\u0303igepealt klaveril la\u0308bi, laulan, tutvun sisuga ja analu\u0308u\u0308sin teksti. Kui see lugu on saanud juba osaks minust, siis kuulan mo\u0303nikord ka teiste esitusi. Selline to\u0308o\u0308protsess vo\u0303tab rohkem aega, aga see on mulle kui muusikule oluline, sest nii tunnen end iseendana."}, {"text_idx": "#000639", "text": "Kuidas sa jo\u0303udsid Eesti Filharmoonia Kammerkoori juurde ja kuidas tunned end koori kiires to\u0308o\u0308ru\u0308tmis?"}, {"text_idx": "#000640", "text": "Magistrio\u0303pingute ajal soovitas Nadia mind To\u0303nu Kaljustele. Minu esimene kontsert solistina oli 2019. aastal, laulsime Beethoveni Missat C-duur. Kuna see mul o\u0303nnestus, siis ja\u0308ime To\u0303nuga sidet hoidma. 2020. aastal kutsuti mind EFK konkursile, muidugi olin ma huvitatud maailmatasemel kooris laulmisest. Pabistasin va\u0308ga, kuid juba samal pa\u0308eva pakuti mulle lepingut."}, {"text_idx": "#000641", "text": "Inimesed on olnud siin minu vastu va\u0308ga head. Ma tunnen, et saan end Eestis palju vabamalt va\u0308ljendada kui Koreas, sest seal on palju rangem kord ja pingelisem elu ning iga vea pa\u0308rast tunnen suurt su\u0308u\u0308d. Aga siin peetakse viga lihtsalt veaks ja seda aktsepteeritakse. Olen va\u0308ga ta\u0308nulik, et saan laulda ilusat muusikat Eesti Filharmoonia Kammerkooris ilusate inimeste keskel, see teeb mind vabaks."}, {"text_idx": "#000643", "text": "Arvan, et mu ha\u0308a\u0308l sobib Mozartile, aga ma naudin va\u0308ga ka barokkmuusikat. Sel hetkel, kui orkester alustas Bachi \u201eMagnificati\u201d, tundus mulle, et olen elus ja tajun seda muusikat iga rakuga. Hea on tegelda ka nu\u0308u\u0308dismuusikaga, et olla kursis uute suundadega, kuid see on mulle u\u0308sna suur va\u0308ljakutse. Beethovenit on raske laulda, sest see ja\u0308a\u0308b kusagile klassitsismi ja romantismi vahepeale. Ku\u0308sin endalt alati, kuidas ta partituurist aru saada. Kui olen selle lo\u0303puks omandanud, siis tunnen, et pingutus oli seda va\u0308a\u0308rt."}, {"text_idx": "#000644", "text": "Koreas oli mul tegelikult vo\u0303imalik o\u0303ppida ainult ooperilauljaks. Eestis saan ma laulda ka Bachi vo\u0303i Monteverdit, siin on repertuaar mitmekesisem. Varem mind barokkmuusika ei vaimustanud, sest vo\u0303rreldes ooperiga tundus see liiga rahulik. Aga kui ma kuulsin oma Souli u\u0308likooli o\u0303petajat Hyeon-soo Suki seda esitamas \u2014 muide, ta oli o\u0303ppinud Saksamaal \u2014, oli mulle ta\u0308iesti uskumatu avastus, kui ilus see muusika on. Sellest peale sai minust barokkmuusika fa\u0308nn."}, {"text_idx": "#000645", "text": "See on hea na\u0308ide sellest, kui suurt rolli ma\u0308ngib interpretatsioon. Praegu eelistad sa vanamuusikat ja barokki, aga kas tulevikus kujutaksid end ette ka ooperilaval?"}, {"text_idx": "#000646", "text": "Koreas imetlesin ma va\u0308ga sealset maailmakuulsat ooperilauljat Sumi Jod. Ma laulsin Koreas ka ise paar ooperirolli, na\u0308iteks Gherardinot Puccini \u201eGianni Schicchis\u201d, poisi osa Mozarti \u201eVo\u0303luflo\u0308o\u0308dis\u201d. Ooperiz\u030canr on imeline ja rikkalik maailm, aga praegu naudin ma kammermuusikat. Minu meelest ei pea ilmtingimata ooperilavale pu\u0308rgima, seal on nii palju ha\u0308id lauljaid ja ma ei soovi konkureerida rollide pa\u0308rast. Vanamuusika sobib mu ha\u0308a\u0308lele, ooper vo\u0303ib olla aga va\u0308ga kurnav. Mulle ku\u0308ll meeldib to\u0308o\u0308protsess ooperis, kuid praegu ei ole see minu jaoks, vo\u0303ib-olla kunagi hiljem..."}, {"text_idx": "#000647", "text": "Kui sul tuleb u\u0308he perioodi jooksul paljudes erinevates stiilides laulda, kas on keeruline u\u0308helt stiililt teisele u\u0308mber lu\u0308lituda?"}, {"text_idx": "#000648", "text": "Monteverdit vo\u0303i Vivier\u2019d lauldes tajun, et need on kaks erinevat maailma. Mo\u0303nes mo\u0303ttes on aga ko\u0303ik u\u0308ks muusika, mille laulmisel tuleb kasutada teatud baasoskusi, pu\u0308u\u0308da aru saada teosest, selle so\u0303numist ja anda edasi po\u0303hiline, mida sellega tahetakse o\u0308elda. Sama kehtib ko\u0303igi teoste puhul."}, {"text_idx": "#000649", "text": "Kaia Urb u\u0308tles kunagi, et tema jaoks on raskem laulda mo\u0303ned soolofraasid kooriridades, kui esineda solistina kontserdil. Kuidas tunnetad sina seda rollivahetust, koorilauljast solistiks ja tagasi?"}, {"text_idx": "#000650", "text": "Pean tajuma tasakaalu, seda, kas olen koorilaulja vo\u0303i solist. Keeruline on end kiiresti u\u0308hest rollist teise lu\u0308litada, aga eks see so\u0303ltu suhtumisest ja mo\u0303tlemisest. Kui ma laulan suurvormis solistipartiid, siis tunnen end vabalt, aga kui laulan kooriteoses mo\u0303nd fraasi solistina, siis pu\u0308u\u0308an mitte rikkuda muusika u\u0308ldist kulgemist ja va\u0308rvi \u2014 pean end ikka kooriliikmeks ja pu\u0308u\u0308an mitte liiga esile tulla."}, {"text_idx": "#000652", "text": "Esimest korda Arvo Pa\u0308rdi muusikat kuuldes tundsin hinges suurt lohutust. See on nagu a\u0308a\u0308rmuslik emotsioon, mis o\u0303itseb vaoshoitult. Su\u0308gavaima emotsiooni tekitab Pa\u0308rdi muusikas selle lihtne harmoonia. Mida rohkem ma sellesse su\u0308venen, seda po\u0303hjalikumalt seda tunnetan. See tunne vo\u0303ib olla va\u0308ga erinev, kui vo\u0303rrelda esmakordset kohtumist muusikaga proovis vo\u0303i seda kontsertidel u\u0308ha uuesti esitades. Kuigi Pa\u0308rdi muusika tundub lihtne, peavad muusikud seda ta\u0308ielikult mo\u0303istma ja tunnetama, et aru saada selle to\u0303elisest su\u0308gavusest. Ma arvan, et Pa\u0308rdi muusikat ei saa esitada lihtsalt seda ja\u0308ljendades, ilma teosest aru saamata."}, {"text_idx": "#000653", "text": "Kui EFK esitas mo\u0303ned aastad tagasi Pa\u0308rdi loomingut Souli Kunstikeskuses, mainis kontserdikorraldaja, et tema muusika ei ole Koreas eriti tuntud. Saal ei olnud tookord ka pa\u0308ris va\u0308lja mu\u0308u\u0308dud, kuid publik u\u0308llatas tohutult suure ta\u0308helepanu ja kontsentratsiooniga \u2014 ko\u0303ik oleksid justkui hinge kinni hoidnud..."}, {"text_idx": "#000654", "text": "Koreas on koorimuusika Ameerika mo\u0303judega ja Euroopa muusikat ei ole seal palju tutvustatud. Seal pu\u0308u\u0308takse publikule meeldida, lisatakse ka sobiv koreograafia, et oleks meeldiv nii silmale kui ko\u0303rvale. Korea dirigendid on o\u0303ppinud pigem Ameerikas kui Euroopas, ilmselt sealt on need mo\u0303jud tulnud. Viimasel ajal on dirigendid suundunud ka Euroopasse o\u0303ppima ja ma arvan, et varsti on aeg armuda"}, {"text_idx": "#000655", "text": "Eesti muusika ei ole korealastele tuttav, kuigi ma usun, et need sarnase okupatsiooniajalooga riigid vo\u0303ivad leida u\u0308hise keele muusika kaudu. Mina isiklikult soovin tutvustada Koreas rohkem eesti muusikat ja eriti Pa\u0308rdi loomingut. Kui oleksin koorijuht, viiksin Koreasse kindlasti koorimuusikat, sest sellest ollakse seal va\u0308ga huvitatud: igas piirkonnas tegutseb oma professionaalne koor ja lastekoor, igal kirikul on oma koor ja lisaks tegutseb ka palju amato\u0308o\u0308rkoore. Samuti tehakse palju kooriteemalisi TV- ja raadiosaateid, su\u0308mpoosione ja konkursse."}, {"text_idx": "#000656", "text": "Sa paistad alati rahuliku ja helgena, samas on sul va\u0308ga palju to\u0308o\u0308d. Kas tunned mo\u0303nikord ka stressi vo\u0303i a\u0308revust ja kuidas sa end siis maandad?"}, {"text_idx": "#000657", "text": "Ma ei saa ennast kuidagi rahustada. Na\u0308iteks u\u0308hel perioodil, kui valmistasin ette Vivier\u2019 teost ja Monteverdi Ariadne partiid, ei saanud ma o\u0308o\u0308sel u\u0308ldse magada, sest pinge oli nii suur. Mo\u0303lemad teosed olid va\u0308ga erilised, Ariadne roll pidi ka peaaegu peas olema, et ma saaksin liikuda ja na\u0308idelda. See ettevalmistusprotsess oli raske, aga kammerkoori lauljad julgustasid mind. Nad saadavad mulle iga kontserdi ja\u0308rel so\u0303numeid ja komplimente, mis annab palju jo\u0303udu ja tuge. Mo\u0303tlen siis, et see ei olnud ha\u0308ving, vaid hea vo\u0303imalus. Olen neile va\u0308ga ta\u0308nulik, sest ta\u0308nuso\u0303nad ta\u0308hendavad mulle a\u0308a\u0308retult palju."}, {"text_idx": "#000658", "text": "Kristlasena usun ma jumalat ja ma kuulun korealastest kristlaste kogukonda. Kui ma saan nendega kokku vo\u0303i ka\u0308in jumalateenistusel, saan nendega ko\u0303igest ra\u0308a\u0308kida ja nad palvetavad minu eest. See annab mulle jo\u0303udu ja eneseusku."}, {"text_idx": "#000662", "text": "Kas sa mo\u0303tled mo\u0303nikord ka tulevikule? Planeerid sa seda vo\u0303i kuidas sa u\u0308ldse seda ette kujutad?"}, {"text_idx": "#000663", "text": "Keegi ei tea, mida tulevik toob. Ma ei tea ka seda, mis toimub aasta pa\u0308rast; ma keskendun olevikule. Ma teen palju to\u0308o\u0308d ja tegelen muusikaga, mis on ko\u0303ige olulisem. Mul ei ole plaane ja ma ei unista. Mulle meeldiks laulda seal, kus mind vajatakse. Tahaksin olla muusik, kes pakub lohutust neile, kes seda vajavad, ro\u0303o\u0303mu neile, kes seda ootavad, ja lootust neile, kes seda igatsevad. Ma soovin seda enne iga proovi ja kontserti. Tahan anda endast parima selles elus, mis on mulle antud."}, {"text_idx": "#000664", "text": "Aga millise repertuaari esitamisest sa unistad? Tavaliselt pakub vo\u0303imalusi dirigent, aga kui sa saaksid ise valida, mida sa siis esitaksid?"}, {"text_idx": "#000665", "text": "Esitasime koos ansambliga Floridante Couperini tsu\u0308kli \u201ePimeduse tunnid\u201d. See oli imeline kogemus, koos ajastupillidega; sellist ansamblimuusikat teeksin ma kindlasti veel. Samuti laulaksin uuesti Saint-Sae\u0308nsi \u201eJo\u0303uluoratooriumi\u201d \u2014 tegime seda koos To\u0303nu Kaljustega. Ma arvan, et ma ise olen lihtsalt u\u0308ks muusik paljudest, ja olen va\u0308ga ta\u0308nulik vo\u0303imaluse eest Eestis muusikat teha."}, {"text_idx": "#000666", "text": "Kui ma kuulen sinu esituses mo\u0303nda teost, olgu see siis Monteverdi, Mozart vo\u0303i Vivier, tunnen, et oled andnud sellele muusikale kogu oma hinge. See muudab iga teose eriliseks ja lummavaks, teeb selle arusaadavaks."}, {"text_idx": "#000667", "text": "See ongi eesma\u0308rk \u2014 anda muusika kaudu edasi mo\u0303tet, lisades sellesse pisut ka ennast. Minu meelest ei ole laulja artist, vaid jutustaja, kes to\u0303lgib muusikat nagu keelt ja vahendab helilooja so\u0303numit."}, {"text_idx": "#000668", "text": "Lo\u0303petan loo To\u0303nu Kaljuste hinnanguga:"}, {"text_idx": "#000670", "text": "Ta ei ole ainult nii-o\u0308elda viieline o\u0303pilane, kes valmistab oma partii eeskujulikult ette ja esitab selle veatult; temas on veel see miski, mis hoiab muusika hingestatuna ja emotsioonid ehedad. Laulgu ta kooriru\u0308hmas vo\u0303i soolot."}, {"text_idx": "#000671", "text": "See viimane ta\u0308helepanek \u2014 et ta ru\u0308hmas lauldes ei kaota energiat ega kvaliteeti \u2014 ra\u0308a\u0308gib nii mo\u0303ndagi ka tema kui inimese kohta. Olen o\u0303nnelik selle koosto\u0308o\u0308 u\u0308le."}, {"text_idx": "#000673", "text": "Eelmise sajandi levimuusika tormiliste arengute taustal on veidi tagaplaanile ja\u0308a\u0308nud samuti ku\u0308llaltki tormilised arengud Ladina-Ameerika ru\u0308tmimuusika vallas. Ometi on need maailma levimuusika arengut oluliselt suunanud. Heitkem alustuseks pilk Brasiiliast pa\u0308rit uuendustele."}, {"text_idx": "#000674", "text": "Vaatame asja la\u0308hemalt. Samba on meil tuntud Ladina-Ameerika tantsudest ko\u0303ige kiirem ja temperamentsem. Valitseb ro\u0303o\u0303msameelne karnevalimeeleolu, mis ka muusikas tunda on. Samba on pa\u0308rit Rio de Janeiro mustanahaliste linnaosast Bahiast, laiema avalikkuse ette jo\u0303udis see tants 1917. aasta Rio karnevalil ja sellest ajast peale on tema populaarsus olnud pidevas to\u0303usujoones. Ka\u0308esoleval ajal on mitmed Brasiilia heliloojad kirjutanud isegi sambast inspireeritud su\u0308mfoonilisi teoseid. Kes on na\u0308inud kuulsaid Rio de Janeiro sambakarnevale vo\u0303i nende TV-u\u0308lekandeid, on kindlasti ma\u0308rganud, et sageli tantsitakse sambat vaid trummide vo\u0303i/ja teiste ru\u0308tmipillide saatel. See viitab selgelt tantsu/ru\u0308tmika negriidsele pa\u0308ritolule, na\u0308idates u\u0308htlasi, et meloodial ja harmoonial on siin marginaalne ta\u0308hendus. O\u0303igeks samba tempoks peavad vo\u0303istlustantsijad umbes 50 takti minutis, samba ru\u0308tme on ku\u0308mneid ja meile kui po\u0303hjamaalastele on need raskesti mo\u0303istetavate nu\u0308anssidega."}, {"text_idx": "#000675", "text": "Bossanoovat (portugali k bossa no\u0303va \u2014 uus trend, uus laine1) loetakse u\u0308heks samba alaliigiks, mis tekkis Brasiilias Rio de Janeiros 1950.\u20131960. aastate vahetusel. Omapa\u0308rane on asja juures see, et olles tekkinud ku\u0308ll samba ru\u0308tmi su\u0308nkopeerivast edasiarendusest, misto\u0303ttu seda omaette z\u030canriks ei peeta, on ta oma arengus sambast ku\u0308llaltki kaugele nihkunud. Bossanoova puhul ma\u0308rkame kohe ka suurt sisulist vahet \u2014 kui sambas on po\u0303hita\u0308helepanu ru\u0308tmil, siis siin, kuigi ru\u0308tmil on endiselt oluline osa, on po\u0303hita\u0308helepanu juba meloodial ja harmoonial. Vaatamata sellele, et esimesed bossanoovad olid samuti kiires ja sambaga va\u0308gagi sarnases ru\u0308tmis (neid nimetatigi jazz samba\u2019ks), oli neile lisatud juba euroopalik meloodia ja harmoonia."}, {"text_idx": "#000676", "text": "Bossanoova trummi ru\u0308tmika va\u0308ljato\u0308o\u0308taja on tuntud trummar Milton Banana. Po\u0303hiinstrumendiks sai selles klassikaline, so\u0303rmedega ma\u0308ngitav akustiline kitarr, mis vo\u0303imaldas peale u\u0308lipeene ru\u0308tmistruktuuri edasi anda ka harmoonia nu\u0308ansse. Kuna selline pillika\u0308sitlus polnud toona mustanahaliste hulgas populaarne, pole vist kaugelt vaja otsida po\u0303hjust, miks suur enamus esimesi bossanoova esitajaid oli pa\u0308rit valgete brasiillaste seast. So\u0303na bossa pa\u0308rinevat vanast portugalikeelsest sla\u0308ngist, mis ta\u0308histas midagi \u201eeriti s\u030carmantset\u201d. Seega ajalugu kordus: ka dz\u030ca\u0308ssi tekkimise aluseks oli valgete ja mustanahaliste muusikatraditsioonide segunemine. Ehk siis mustanahaliste samba valge variant. Ja siin tulevadki ma\u0308ngu juba meilegi tuttavad nimed: Joa\u0303o Gilberto ja Anto\u0302nio Carlos (Tom) Jobim. Gilbertole sai siis osaks au olla u\u0308ks uue stiili po\u0303hilistest kujundajatest, seda nii kitarri- kui laulustiili puhul. Asja juures oli loomulikult rohkem muusikuid, meile tuntumatest veel na\u0308iteks pianist ja helilooja Anto\u0302nio Carlos Jobim. Nende 1959. aastal ilmunud album \u201eChega de Saudade\u201d (eesti k \u201ePole enam igatsust\u201d, ingliskeelse pealkirjaga \u201eNo More Blues\u201d) osutus teena\u0308itajaks ja viitab sellele, et ka Brasiilias peeti rohkem lugu just oma muusikast. Samal, 1959. aastal linastunud filmi \u201eMust Orfeus\u201d taustamuusikast sai u\u0308lipopulaarseks samuti Jobimi kirjutatud \u201eManha\u0303 de Carnaval\u201d (eesti k \u201eKarnevali hommik\u201d). Mo\u0303lemad kujunesid peatselt populaarseteks dz\u030ca\u0308ssistandarditeks. Mo\u0303ne aasta pa\u0308rast lisandus neile Se\u0301rgio Mendes oma ansambliga Brazil 66."}, {"text_idx": "#000678", "text": "Uus stiil/trend bossa no\u0303va to\u0303i Brasiilia muusika uuenenud kujul ka maailmaareenile, kus see nu\u0308u\u0308d vo\u0303iduka\u0308iku alustas. Kui samba ru\u0308tmikas on ja\u0308me ots mitmesuguste ru\u0308tmipillide ka\u0308es ja ka tempod on kiiremapoolsed, siis nu\u0308u\u0308disaegses bossanoovas on juhtpositsioonil kitarr. Teise suurema erinevusena vo\u0303iks va\u0308lja tuua ru\u0308tmiskeemi: erinevalt samba ru\u0308tmist on bossanoova ru\u0308tmi tsu\u0308kkel kahetaktiline."}, {"text_idx": "#000679", "text": "Ja kuigi ka meieni siin Eestis jo\u0303udsid ko\u0303igepealt just need esimesed, selgelt sambast pa\u0308rinevad ru\u0308tmid, siis peatselt pa\u0308a\u0308sesid siingi mo\u0303jule uued Gilberto ja Jobimi stiilis lood. Huvitava nu\u0308ansina tuleks mainida, et kuigi bossanoovat peetakse \u201esambapuu oksaks\u201d, on tal samal ajal palju sarnast hoopis rumbaga.2 Seda nii tempolt kui ka meeleolult \u2014 bossanoovade hulgas on va\u0308ga palju romantilisi, kauni meloodia ja suhteliselt lihtsa harmooniaga lugusid. U\u0308pris erinev on ka lauljate esitamisstiil, see on ro\u0303hutatult lihtne, kuid samas va\u0308gagi ru\u0308tmitundlik. Ka iseloomuliku laulumaneeri3 va\u0308ljakujundajana on juhtival kohal perekond Joa\u0303o ja Astrud Gilberto. Hiljem lisanduvad neile Brasil 66 solistid Lani Hall, Janis Hansen jt meile va\u0308hem tuntud muusikud. Huvitav on mainida, et enamus rumbadest ko\u0303lab va\u0308ga ha\u0308sti ka bossanoovana ma\u0308ngituna. Kuna suur osa uue stiili harrastajaid olid ka dz\u030ca\u0308ssihuvilised, on u\u0308sna loogiline, et selle stiili juurde on algusest peale kuulunud improvisatsioonilised vahema\u0308ngud, st mo\u0303ningane dz\u030ca\u0308ssi mo\u0303ju oli algusest peale olemas. Siin ei saa kuidagi mo\u0308o\u0308da minna veel u\u0308hest kuulsast USA dz\u030ca\u0308ssmuusikust, tenorsaksofonistist Stan Getzist. Olles vaimustuses uuest stiilist, siirdus ta neljaks aastaks Riosse, et o\u0303ppida bossanoovat ma\u0308ngima. Selle tulemuseks oli 1964. aastal ilmunud Joa\u0303o Gilberto ja Stan Getzi album, kus ma\u0308ngiti Tom Jobimi muusikat. Sellelt albumilt on pa\u0308rit ka meil u\u0308lipopulaarseks saanud palad \u201eGirl from Ippanema\u201d (eesti k pealkirjaga \u201eTu\u0308tarlaps Ippanemast\u201d), \u201eDesafinado\u201d (ingliskeelse pealkirjaga \u201eOut of Tune\u201d vo\u0303i \u201eOff-Key\u201d, eesti k tlk \u201eHa\u0308a\u0308lest a\u0308ra\u201d), \u201eQuiet Nights\u201d, \u201eSo\u0301 Danc\u0327o Samba\u201d (ingliskeelse pealkirjaga \u201eJazz \u2019n\u2019 Samba\u201d), \u201eO Grande Amor\u201d jt. Seoses sellega tuleks mainida ka u\u0308ht tema paljudest teenetest muusikamaailma ees: ta\u0308nu temale sai maailmale tuntuks ka (toona vaid koduperenaise) Astrud Gilberto talent. Pa\u0308rast Jobimi, Gilberto ja Getzi plaadi ilmumist muutus huvi uue stiili vastu u\u0308ldiseks ja enamus toona tipus olnud muusikuid, nii lauljaid kui instrumentaliste, pidas vajalikuks seda \u201eomal nahal\u201d ja\u0308rele proovida \u2014 maailmanimega artistid, nagu Hank Mobley, Zoot Sims, Paul Winter ja isegi Quincy Jones\u2019i suur dz\u030ca\u0308ssorkester, andsid va\u0308lja bossanoova albumid. Ko\u0303rvale ei ja\u0308a\u0308nud ka toona oma kuulsuse tipul olnud Frank Sinatra, kes on sisse laulnud mitmed bossanoovad. Ta\u0308napa\u0308eval on maailmas selle stiili tuntumaid esitajaid Kanada pianist ja lauljatar Diana Krall (vaata/kuula tema albumit \u201eLive in Rio\u201d)."}, {"text_idx": "#000680", "text": "Eesti oli, ilmselt ta\u0308nu Soome TV vaatamise vo\u0303imalusele, muusikauudiste levitamise seisukohalt toona NSVLis esirinnas. Nagu juba eespool jutuks oli, jo\u0303udsid esimesed selle uudisru\u0308tmiga lood meile ku\u0308llaltki kiiresti, juba 1960-ndate algul, mis oli tollast muusika levimise su\u0308steemi (o\u0303ieti keeldude su\u0308steemi) arvestades ma\u0308rkimisva\u0308a\u0308rselt kiire, ja need olid to\u0303esti nii sambalaadse ru\u0308tmiskeemi kui tempoga. 1960-ndate teisel poolel aga jo\u0303udis meieni ka mainitud Jobimi, Gilberto ja Getzi muusika, mis siin ka kiiresti populaarsust vo\u0303itis. N-o\u0308 maaletooja au (kui kasutada praegusi moeva\u0308ljendeid) jaguneb meie kahe levimuusikakoru\u0308fee, Uno Naissoo ja Aleksander Rjabovi vahel."}, {"text_idx": "#000682", "text": "Levimise seisukohalt vaadates ja\u0308a\u0308b Aleksander Rjabov isegi peale: ta\u0308nu tema juhatatava Eesti Raadio estraadimuusika orkestri lindistustele jo\u0303udsid meie kuulajateni Anto\u0302nio Carlos Jobimi \u201eSa tantsi sambat\u201d, \u201ePa\u0308ike ko\u0303rgelt ka\u0308ib\u201d, originaalpealkirjaga \u201eVivo sonhando\u201d (ingliskeelse pealkirjaga \u201eI Live Dreaming\u201d, eesti k \u201eElan unistades\u201d) ja \u201eSuur armastus\u201d Marju Kuudi esituses ning Jobimi \u201eDesafinado\u201d ja \u201eDoralice\u201d Uno Loobi esituses. Ko\u0303ik seaded tegi Rjabov ise, samuti ma\u0308ngis ta va\u0308ga stiilselt sisse ko\u0303ik klarnetisoolod. Aeg-ajalt vo\u0303is raadios kuulda ka Rjabovi juhatatud Leningradi Raadio ja La\u0308ti Raadio orkestrite salvestusi, kes ma\u0308ngisid muu repertuaari hulgas ka Rjabovi seatud bossanoovasid. Meesha\u0308a\u0308ltest oli va\u0308ljaspool konkurentsi (ko\u0303ige stiilsem) Uno Loop, kuid katsetasid teisedki, isegi Kalmer Tennosaar. Eriti tuleks va\u0308lja tuua Uno Loobi enda kirjutatud laulu \u201eKamina ees\u201d ja tema esituses Uno Naissoo laulu \u201eKui ka\u0308es on jaanipa\u0308ev\u201d. Loop oli ka u\u0308ks va\u0308hestest, kes omandas kitarril laitmatu bossanoovatunnetuse. Need kaks lugu ongi ja\u0308a\u0308nud Eesti stiilseimateks brasiilia stiilis bossanoovadeks. Mitte asjatult ei ra\u0308a\u0308gi ma siin stiilist. Oma ru\u0308tminu\u0308ansside peenuses ja rohkuses on kogu brasiilia ru\u0308tmika meiesugustele po\u0303hjamaalastele raskesti mo\u0303istetav/tabatav. Na\u0308itena sobib ha\u0308sti meenutus umbes ku\u0308mne aasta tagusest elamusest, kui ka\u0308isin IASJ4 suveseminaril Souza Lima Konservatooriumis Sa\u0303o Paulos, kus po\u0303hiteemaks oligi brasiilia ru\u0308tmika. Lektor, kes tutvustas meile bossanoovat, andis meile loengu lo\u0303ppedes tihedalt ru\u0308tmiskeeme ta\u0308is tru\u0308kitud lehe kommentaariga: \u201eSiin on 20 lihtsamat skeemi...\u201d . Ja tegelikult nii ongi \u2014 ainu\u00adu\u0308ksi paberile kirja pandut ma\u0308ngides, isegi kui teha seda ta\u0308iesti veatult, ei ole tulemus ligila\u0308hedaseltki sarnane originaaliga. Siin tuleb appi tunnetus. Kui olete o\u0303igele tunnetusele pihta saanud, on skeemide nu\u0308ansid ku\u0308ll vajalikud, kuid marginaalse ta\u0308htsusega. Ko\u0303ik laabub otsekui iseenesest, kusjuures reeglid vo\u0303ib rahumeeles a\u0308ra unustada. Meie lauljatest tabasid asja olemuse a\u0308ra Marju Kuut, Marje Aare ja Uno Loop5 (tema ka kitarristina!), heliloojatest Uno Naissoo, instrumentalistidest Aleksander Rjabov, Helmut Aniko, Lembit Saarsalu, Arvo Pilliroog, Peep Ojavere ja ehk veel mo\u0303ned. Nagu eespool jutuks oli, on bossanoova puhul eriti ta\u0308htis kitarri osa ja siinkohal tuleb teha kompliment meie kitarristidest Tiit Paulusele, meie kauaaegsele parimale dz\u030ca\u0308sskitarristile. Tema oli toona peale Uno Loobi ja Tiit Kikeni u\u0308ks va\u0308heseid, kes suutis tabada vajaliku brasiiliapa\u0308rase tunnetuse."}, {"text_idx": "#000683", "text": "Kahjuks ei oska ma meie noorema po\u0303lvkonna kitarristidest kedagi siia ko\u0303rvale panna (kui ehk Pauluse o\u0303pilane Andre Maaker va\u0308lja arvata). Po\u0303hjus tundub va\u0308gagi loogiline: bossa no\u0303va pole meil enam moes, praegused moesuunad funky ja rokk on aga hoopis teistsuguse tunnetusega. U\u0308ksikuid bossanoovafa\u0308nne siiski meie muusikaskeenel on, siinkirjutaja on enda jaoks va\u0308lja to\u0308o\u0308tanud bossanoova sooloklaveril ma\u0308ngimise mooduse (mille vastu ka Brasiilias elavat huvi tunti). Viimasel ajal on na\u0308ha mo\u0303ningaid ma\u0308rke, mis annaksid justkui lootust uue bossanoova populaarsuslaine tulekuks. Selles vallas sain viimase to\u0303elise elamuse eelmisel suvel uue muusika festivalil \u201eJuu Ja\u0308a\u0308b\u201d Muhumaal, kus o\u0303nnestus kuulata Londonis tegutseva brasiillaste trio Brazilian Landscapes plaadiesitluskontserti. Peale esmaklassiliste, to\u0303eliste brasiilia bossanoovade torkasid silma ka ansambli liidri, vokalisti ja kitarristi Mario Bakuna ha\u0308mmastavad imitaatorivo\u0303imed \u2014 ilma mingite abivahenditeta6 imiteeris ta trombooni ta\u0308mbrit! Ja seda niivo\u0303rd to\u0303etruult, et kui ma poleks seda ise na\u0308inud, siis vaid kuulmise ja\u0308rgi poleks uskunud, et see on vo\u0303imalik. Tema aga esitas laulude vahelo\u0303igud ko\u0303ik improvisatsiooniliste \u201etromboonisoolodena\u201d, ise samal ajal kitarrima\u0308ngu ja\u0308tkates \u2014 \u201ekolmemeheline kvartett\u201d?! Va\u0308he sellest, need \u201etromboonisoolod\u201d ko\u0303lasid va\u0308ga ta\u0308pselt maailmakuulsa dz\u030ca\u0308sstrombonisti Ray Andersoni stiilis!7 Kui neil on lo\u0308o\u0308ki juba sellises muusikametropolis nagu London, siis on ilmselt lootust. Ja\u0308a\u0308gem siis huviga ootama."}, {"text_idx": "#000686", "text": "Tudengi-jam algas tudengitele kohaselt akadeemilise veerandiga. Esimesena tuli soojendusba\u0308ndina lavale Ingrid Rabi eestvedamisel \u201ejuhukoosseis\u201d, kus naissugu esindas bassist Lota-Loviisa Rohtla. Tuleb tunnistada, et naisbassisti Mingo Rajandi eeskuju on osutunud nakkavaks, sest viimasel ajal on ka meie dz\u030ca\u0308ssiskeenel esile kerkinud mitmeid naisbassiste. Kuid arvestades bassistide valdavat pizzicato ma\u0308ngutehnikat, mis daamide so\u0303rmedele just ha\u0308sti ei mo\u0303ju (kasvatab so\u0303rmede otsa paksu nahkpadja), on see siiski ebatu\u0308u\u0308piline. Kuna tegemist oli tudengi-jam\u2019iga, polnud po\u0303hjust imestada, et repertuaarivalik osutus pisut piiratuks. Alustuseks ma\u0308ngitud Tom Jobimi bossanoovaklassikaks kujunenud \u201eA\u0301gua de Berberi\u201d esitus oli igati korrektne, kuid pa\u0308ris bossanoovaks see siiski ei kujunenud. Puudu ja\u0308i stiilitunnetusest. Muidugi vo\u0303ib va\u0308ita, et kuna tegu oli dz\u030ca\u0308ssifestivaliga, esitatigi see vastavas vo\u0303tmes, aga siinkohal tuleks meenutada, et bossanoova algne z\u030canrima\u0308a\u0308ratlus oligi jazz samba. Seega peaks need kaks ma\u0308a\u0308ratlust kokku sobima ku\u0308ll, vaja on leida vaid o\u0303ige tunnetus.8 Ko\u0303ige la\u0308hemal sellele tunnetusele oli saksofonist Allan Kaljaste oma soolodega. Ja\u0308rgmiseks pooltunniks mindi juba svingiklassika radadele ja siin oli tulemus hoopis stiilsem. Pa\u0308rast seti lo\u0303ppu hakkas aga kehtima tuntud eestlaste tarkusetera: algul ei saa vedama, pa\u0308rast ei saa pidama; ja\u0308rgmisi lavale soovijaid tuli oodata u\u0308le poole tunni. Siis tuli koosseis Nikita Korzuni eestvedamisel ja tekkis ka o\u0303ige jam\u2019i-atmosfa\u0308a\u0308r. Kui lauljatar oli lahkunud, ilmus mitmeid ma\u0308nguhuvilisi, kellest ko\u0303ige aktiivsemaks osutus jam\u2019ile rahvusvahelist va\u0308rvingut andnud trompetist Kino Toshiaki. Pa\u0308rast umbes tunnipikkust, po\u0303hiliselt bebop\u2019i stiilis setti, kus trompetistile lisandus ka flo\u0308tist, oli huviliste hulk paraku ammendunud. Kokkuvo\u0303tvalt vo\u0303iks o\u0308elda, et \u201eAvaja\u0308mmil\u201d osales kaks saksofonisti, kaks bassisti, kaks trummarit, kaks kitarristi, u\u0308ks viiuldaja, u\u0308ks trompetist, u\u0308ks flo\u0308tist ja u\u0308ks vokalist. Minu suureks u\u0308llatuseks mitte u\u0308htegi pianisti. Ko\u0303ige ku\u0308psema mulje ja\u0308tsid saksofonistid Allan Kaljaste ja Nikita Korzun, kelle soolod olid sisukad ja ta\u0308is ma\u0308nguro\u0303o\u0303mu. Neil oli, mida kuulajaile o\u0308elda."}, {"text_idx": "#000687", "text": "Tartu kontserdile ma kahjuks minna ei saanud, kuigi see oleks huvitav olnud \u2014 on ju Tartul ja eriti u\u0308likooli kohvikul meie noorte dz\u030ca\u0308ssiharrastusega pikemad sidemed. Toonases TRU\u0308 kohvikus ma\u0308ngis juba 1960-ndate algul dz\u030ca\u0308ssi Rein Marveti kvartett, kellele pa\u0308rast Marveti Moskvasse aspirantuuri siirdumist ja\u0308rgnes kvartett koosseisus Agu Laisk (altsaksofon), Harry Ko\u0303rvits jun (kitarr), Harry Tarvo (kontrabass) ja Raimo Tappo (trummid); 1970-ndatel ma\u0308ngisid seal veel Peeter Lilje (klaver), Alo Ja\u0308rving (trompet), Harry Hannula (kitarr) ja Marko O\u0303unapuu (kontrabass). Ko\u0303ik need olid meie toonasesse dz\u030ca\u0308ssieliiti kuulunud vo\u0303i peatselt sinna jo\u0303udvad mehed. Kuid see ja\u0308a\u0308b ilmselt tuleviku teemaks."}, {"text_idx": "#000688", "text": "\u201eTallinn I\u201d 9. ma\u0308rtsil Philly Joe\u2019sis"}, {"text_idx": "#000689", "text": "Esimesena astus lavale kvartett koosseisus Allan Kaljaste (altsaksofon ja sopransaksofon), Lisanne Pappel (klaver), Lota-Loviisa Rohtla (kontrabass) ja Karl Martin Kirm (trummid). Nagu teada anti, esitati omaloomingulisi lugusid, mille hulgast mo\u0303ned olid u\u0308snagi huvitavad. Profitaset demonstreeris Allan Kaljaste nii sopran- kui altsaksofonil; u\u0308pris asjakohane oli ka pianisti harmooniaka\u0308sitlus, kuid stiilitervikut kahjuks ei tekkinud."}, {"text_idx": "#000690", "text": "Teisena oli ja\u0308rg ku\u0308laliste ka\u0308es: lavale astusid tudengid Hollandist, ISLE Quartet. Nende rahvusvahelises koosseisus ma\u0308ngis ka eestlanna Linda Lukas. Nagu tutvustuses mainiti, alustasid nad koosmusitseerimist esialgu Haagi Kuningliku Konservatooriumi dz\u030ca\u0308ssiosakonnaga tihedalt koosto\u0308o\u0308d tehes ja teiste loomingut ma\u0308ngides, kuid nu\u0308u\u0308dseks on nad oma loomingu salvestamise ja esitamisega hoo sisse saanud. Ansambli loomingus po\u0303imuvad klassikalise muusika, folgi ja dz\u030ca\u0308ssi mo\u0303jud mitmelt poolt maailmast. Nende kava kulges eri stiilide piiril; vaid u\u0308ks lugu (\u201eIt\u2019s Wonderful\u201d) oli lihtsama popiliku/dz\u030ca\u0308ssiliku kallakuga, teised paigutaksin ma rohkem improvisatsioonilise su\u0308vamuusika valdkonda. Esinemisel andis tunda nende suhteliselt lu\u0308hiajaline koosma\u0308ng, su\u0308nergiast, mis sellisel ansamblil peaks olema, ja\u0308i puudu."}, {"text_idx": "#000691", "text": "O\u0303htu kolmas esineja, Anna Lea Haameri ansambel on seni esinenuist ko\u0303ige kauem koos tegutsenud, alustati juba 2019. aasta su\u0308gisel. Ja seda oli ka kohe tunda: esinedes tunnetati u\u0308ksteist n-o\u0308 ka\u0308igu pealt, mis on hea esituse u\u0308ks eeltingimusi. Ansambel koosneb noortest andekatest dz\u030ca\u0308ssmuusikutest: Anna Lea Haamer (vokaal), Eduard Kuzovlev (klaver), Marcus Tuul (kitarr), Karl Tammaru (kontrabass) ja Mihhail Nikitin (trummid). Nad on va\u0308lja andnud ka albumi, mille salvestamiseks tehtud to\u0308o\u0308 nende kava tasemest ha\u0308sti va\u0308lja paistab. See oli u\u0308ldiselt veatu, ent o\u0303ige feeling\u2019u sai ansambel sisse alles kahes viimases loos, mis ko\u0303lasid stiilselt. Siiski paigutaksin nende esituse va\u0308ga hea klubimuusika kategooriasse. O\u0303ige kontserdielamuse tekitamisest ja\u0308i lahutama seesama juuspeen \u201emiski\u201d, mida on vo\u0303imatu so\u0303nastada, mis pole ku\u0308ll kaugel, kuid... Kokkuvo\u0303ttes professionaalsel tasemel esitus, millest eraldi tooksin va\u0308lja pianisti ja bassisti soolod eelviimases loos. (Kuna kavalehte kusagilt saada ei olnud, ei suuda ko\u0303ikide lugude pealkirju siin meenutada.)"}, {"text_idx": "#000692", "text": "\u201eTallinn II\u201d 11. ma\u0308rtsil Philly Joe\u2019sis"}, {"text_idx": "#000693", "text": "O\u0303htu algas Sandra Eowyn trio kavaga. Lauljat saatsid Lotta-Loviisa Rohtla kontrabassil ja pianist Lisanne Pappel. Nagu Sandra mainis, olid ko\u0303ik esitatud palad loodud tema Hollandis o\u0303ppimise ajal, kus mo\u0303tted tahes-tahtmata kodule la\u0308ksid. See on ka po\u0303hjus, miks ko\u0303ik tema laulud olid va\u0308ga siirad, ehk nagu ta ise u\u0308tles, neis on elus olemise ilu. Esitus oli va\u0308ga emotsionaalne, lood ise u\u0308snagi omana\u0308olise ja kohati keeruka harmooniaga. Algaja autori puhul oli see ku\u0308llaltki suur julgustu\u0308kk \u2014 tulla va\u0308lja omaloomingulise kavaga ja suhteliselt ebatu\u0308u\u0308pilise minimalistliku koosseisuga, mis eeldanuks pikemaajalist koosto\u0308o\u0308d. Just sellest viimasest ja\u0308igi kohati puudu: solisti u\u0308liemotsionaalse (kuid mitte liialdatud) esituse taustal torkas silma pianisti ku\u0308ll veatu, kuid ta\u0308iesti tundetu (vo\u0303iks o\u0308elda isegi, et masinlikult ta\u0308pne) esitus. Kas ja\u0308i puudu ettevalmistusajast ja ku\u0308llaltki keeruka saatepartii esitus no\u0303udis kogu ta\u0308helepanu endale? Pianistina vo\u0303in kinnitada, et klaverist saab ka palju va\u0308ljendusrikkamaid helisid va\u0308lja vo\u0303luda. Nii emotsionaalse solisti puhul oleks tundlikum ko\u0303lapalett aga lausa ha\u0308davajalik."}, {"text_idx": "#000694", "text": "Suure u\u0308llatuse pakkus aga ja\u0308rgmisena lavale tulnud vokaalansambel Viljandi Vox. A capella ansamblis laulsid Laura Emilia Tiit (sopran), Sandra Eowyn Karu (alt), Ingrid Rabi (alt), Carlos Liiv (tenor) ja Mattias Simson (bass). Ansambli heast tasemest annab pildi juba fakt, et neist kaks (Sandra ja Ingrid) olid ka solistidena \u201eTuJal\u201d u\u0308les astunud. Ansambli tutvustuses mainitakse: \u201eViljandi Vox on vokaalkvintett, mis sai alguse mo\u0303ne aasta eest, ajal mil ansambli liikmed koos TU\u0308 Viljandi kultuuriakadeemias o\u0303ppisid. Ansambli muusika on va\u0308rske, liigutav ja muhe. Lauljad soovivad kuulajale ro\u0303o\u0303mu ning mo\u0303tteainet pakkuda. Koos esitatakse enda seatud kodu- ja va\u0308lismaiseid laule ning mitmeku\u0308lgsesse repertuaari mahub nii dz\u030ca\u0308ss- kui ka popmuusika. Ansambli repertuaarist leiab ka omaloomingulisi palasid.\u201d Tudengid ja dz\u030ca\u0308ss ning Viljandi ja dz\u030ca\u0308ss \u2014 selgub, et siin on mo\u0303ndagi u\u0308hist. Ajalukku kiigates meenub kohe, et Viljandis toimus dz\u030ca\u0308ssikontsert juba 16. septembril 1937, s.o va\u0308hem kui aasta pa\u0308rast Tallinna kontserti! Toona tegutses va\u0308ikelinnas Viljandis kaks(!) arvestatavat\ndz\u030ca\u0308ssiliku stiiliga tantsuorkestrit. Viljandi Voxi juurde tagasi tulles \u2014 neil oli suurepa\u0308rane, festivaliks sobiv kava, head seaded ja muidugi feeling! Ansambli ko\u0303las ja ka kava valikus arvan a\u0308ra tundvat Estonian Voicesi eeskuju. Mo\u0303ned va\u0308iksemad intonatsioonivead vo\u0303isid olla tingitud ka tehnilistest ku\u0308simustest. Viljandi Vox on andnud 2020. aasta kevadel va\u0308lja ka videosingli \u201eRaudahjus po\u0303lesid puud\u201d, mis on ka internetist leitav. Jo\u0303udu teile, loodetava peatse kohtumise-kuulmiseni!"}, {"text_idx": "#000695", "text": "Keelpillikvartett Lo\u0303o\u0303m reklaamib end ku\u0308ll kui \u201eEesti esimene dz\u030ca\u0308ss-keelpillikvartett\u201d, kuid pa\u0308ris nii see siiski pole. Kohe meenub eelmisel \u201eJazzkaarel\u201d kuuldud kvartett Prezioso. Kuna nad samas mainivad, et kvarteti helikeelt iseloomustab tasakaal dz\u030ca\u0308ssi ja klassika vahel, peakski to\u0303de kusagil seal olema. Lo\u0303o\u0303mavad Johan Kristjan Aimla (viiul), Sandra Helenda Valma (viiul), Kristin Klesment (vioola) ja Anton Hannes Karin (ts\u030cello). Ansambel esitab Johan Kristjan Aimla seadeid kuulsatest dz\u030ca\u0308ssistandarditest, peale selle ko\u0303lab ka originaalmuusikat. Nende loomingusse on po\u0303imitud ka eesti ja Po\u0303hjamaade pa\u0308rimusmuusikat, mille mo\u0303ningaid to\u0308o\u0308tlusi, mida iseloomustasid modernse keelpillimuusika stiil ja mo\u0303nus ru\u0308tmika, ka festivali kavas kuulda sai. Kvartett on end korralikult sisse ma\u0308nginud, svingib mo\u0303nusalt ja Johan Kristjan Aimla Svend Asmusseni stiilis soolod ko\u0303lavad va\u0308gagi loomulikult. Seega on nimi igati kohane. Kui midagi soovida, siis soolod vo\u0303iksid pikemad olla, tase peaks va\u0308lja vedama ku\u0308ll. Komplimendi tahaksin teha ka ts\u030cellistile Anton Hannes Karinile tema va\u0308gagi huvitava ja stiilse pizzicato-tehnikas \u201ebassisoolo\u201d eest. Huvitav, mis juhtuks, kui ka teised kvarteti liikmed pu\u0308u\u0308aksid improviseerida? Kahte ka\u0308esoleval festivalil esinenud, samasuguse koosseisuga kvartetti vo\u0303rreldes kaldun eelistama neid pa\u0308ev varem kuuldud rahvusvahelisele koosseisule."}, {"text_idx": "#000696", "text": "\u201eTuJa\u201d 2023 lo\u0303petamine oli seekord usaldatud Reti Niimanni ba\u0308ndile, kuhu kuuluvad Reti Niimann, Ma\u0308rten Lehto, Harmo-Ron Kallaste, Oliver Kaljula, Siim Hendrik Saar ja Nikita Korzun. See on noorte energiliste ja andekate inimeste kooslus, kes oma su\u0308titava lavalise oleku ja esinemisro\u0303o\u0303muga ei ja\u0308ta kedagi ku\u0308lmaks. Ba\u0308ndi koosma\u0308ngu vo\u0303lu ja tunnetus, mis Reti vo\u0303imast ha\u0308a\u0308lt toetab, tekitab mo\u0303nusa souliho\u0303ngulise o\u0303hustiku. Tutvustusest loeme: \u201eReti Niimann on noor RnB ja pop soul\u2019i uustulija, kelle va\u0308ikeses kehas peitub suur ja vo\u0303imas ha\u0308a\u0308l. Suur armastus 70-ndate souli ja funkmuusika vastu on tema muusikalist ka\u0308ekirja palju mo\u0303jutanud. Reti energiast pakatav vokaal ja lavaline sa\u0308ra loovad koos lahedate koreograafiliste elementide ja imelise tunnetusega ba\u0308ndiga kokku lava-show, millest ei saa ilma ja\u0308a\u0308da.\u201d Lubatud \u201ekoreograafilisi elemente\u201d seekord siiski ei pakutud, po\u0303hjuseks ilmselt ruumipuudus. U\u0308leja\u0308a\u0308nuga saaks no\u0303ustuda ku\u0308ll: kava esitati heal tasemel, siin oli tunda nii kolme singli va\u0308ljaandmise kui ka pikema aktiivse publiku ees esinemise kogemust. Kui midagi ette heita, siis minu jaoks oli see liiga vokaalikeskne. Soovinuks kuulda rohkem selle stiili juurde kuuluvaid instrumentaalseid soolosid, seda enam et ba\u0308ndi va\u0308ga hea tase seda vo\u0303imaldanuks."}, {"text_idx": "#000697", "text": "Kokkuvo\u0303tteks: \u201eTuJa\u201d 2023 on lo\u0303ppenud, 7.\u201311. ma\u0308rtsini toimus neljas Eesti linnas (Tallinnas, Tartus, Narvas ja Viljandis) kuus kontserti ja \u201eAvaja\u0308mm\u201d, kus osales kokku kuusteist ba\u0308ndi, kellest kolm olid rahvusvahelise koosseisuga. Kuna siinkirjutaja pidi leppima ainult Tallinnas toimunud kontsertidega, ja\u0308i kuulmata sakslaste duo Julia Langenbucher \u2014 Kevin Pfister, kes esines vaid Narvas ja Viljandis. Kahju! Aga festivali taset vo\u0303iks hinnata heaks, ko\u0303ik esinejad olid po\u0303hjalikult valmistunud ja n-o\u0308 lati alt la\u0308bi jooksjaid polnud u\u0308htegi. Meie dz\u030ca\u0308ssi tulevik na\u0308ib olevat kindlates ka\u0308tes. Ro\u0303o\u0303mu teeb ka naissoo heatasemeline esindatus noorte dz\u030ca\u0308ssmuusikute seas, mis peale soolise tasakaalu tekitamise aitab ka festivali muusikalist ku\u0308lge oluliselt mitmekesistada. Festivali plusspoolele peaks kindlasti kandma ka noortele muusikutele u\u0308livajaliku, Terminal Records&Bar\u2019is toimunud u\u0308rituse \u201eMuusik, meedia on su so\u0303ber!\u201d 11. ma\u0308rtsil, kus muusiku ja meedia heast koosto\u0308o\u0308st tulenevatest vo\u0303imalustest ra\u0308a\u0308kisid muusikaajakirjanikud Merit Maarits (ERR) ja Aleksander Algo (Delfi)."}, {"text_idx": "#000699", "text": "1 Brasiilia muusikateadlase Ruy Castro va\u0308itel oli neil tavaks 1950-ndate algul nimetada bossa no\u0303va\u2019ks ko\u0303iki muusika moetrende."}, {"text_idx": "#000700", "text": "2 Rumba ru\u0308tmika on Kuuba pa\u0308ritolu, niisiis ka Ladina-Ameerika oma."}, {"text_idx": "#000701", "text": "3 Bossanoovale on iseloomulik n-o\u0308 poole ha\u0308a\u0308lega jutustav laulumaneer."}, {"text_idx": "#000704", "text": "6 Ka\u0308ed on ju samal ajal kitarri ma\u0308ngimisega ho\u0303ivatud!"}, {"text_idx": "#000705", "text": "7 Ray Anderson oli meie esimese, 1990. aastal taastatud dz\u030ca\u0308ssifestivali, siis veel \u201eDz\u030ca\u0308ssi ja bluesi pa\u0308evad\u201d ta\u0308htsolist. Tema paistis silma toona uuendusliku, erakordselt tehnilise ma\u0308ngustiiliga."}, {"text_idx": "#000706", "text": "Laguneva vana maailmakorra a\u0308a\u0308rekividel tudisedes variseb u\u0308hiskonna u\u0308ks fassaad teise ja\u0308rel. U\u0308ks sisukamaid tegevusi on sel ajal pu\u0308henduda ehedale kunstile, valgustamaks la\u0308bi inimeseks olemise erinevaid tahke ja mo\u0303testamaks loojuva ajastu hullumeelselt transformeerivat mo\u0303ju paradokside praksuvas prismas. Artur Alliksaare su\u0308nnist mo\u0308o\u0308dus 15. aprillil sada aastat. Alliksaare, Tammsaare ja Laabani tekstide ning Ardo Ran Varrese muusika su\u0308mbiootilisi su\u0308lelusi pakkus 20. veebruaril 2023 Teatri- ja Muusikamuuseumi Su\u0308da saalis ko\u0303lanud Ardo Ran Varrese autorio\u0303htu \u201eThe Ultimate Truth\u201d. Sellest kujunes u\u0308ks ko\u0303ige meeldeja\u0308a\u0308vamaid ja va\u0308rvikamaid su\u0308ndmusi aastatepikkuses \u201eHeli ja keele\u201d sarjas. Esimest korda sarja ajaloos sai kuulaja nautida miniatuurses vormis muusikateatrit, helilooja enda lavastatud instrumentaalteatri uudisteost Ilmar Laabani tekstidele: \u201eKONTSERT \u2014 kelle konts see tallab o\u0303hule sisse kortse ja tertse?\u201d Esitajaiks HjaK ansambel koosseisus Harry Traksmann, Olga Voronova, Laur Eensalu, Leho Karin, Rasmus Kull, Priit Volmer, Iris Oja ja Diana Liiv, kunstnik Natali Ma\u0308llo. Ka\u0308esoleval u\u0308heteistku\u0308mnendal hooajal ja\u0308i Ardo Ran Varrese autorio\u0303htu kahjuks esimeseks ja viimaseks \u201eHeli ja keele\u201d su\u0308nteeskunstio\u0303htuks \u2014 rahastuslikel po\u0303hjustel. Seda enam saab olla ta\u0308nulik tervet o\u0303htut ta\u0308itva suursu\u0308ndmuse ning Teatri- ja Muusikamuuseumile videoja\u0308a\u0308dvustuse eest!"}, {"text_idx": "#000707", "text": "Autorio\u0303htu keskseteks sammasteks olid kolm rakurssi muusikateatrile Ardo Ran Varrese loomingus. O\u0303htu alustuseks ko\u0303las helilooja varasemast loomingust \u201ePalavik\u201d viiulile ja klaverile (2011) ning o\u0303htu lo\u0303petas keelpillikvartetile ja fonogrammile loodud \u201eThe \u201eUltimate\u201d Truth\u201d (2022) \u2014 peegeldusena tagurpidi po\u0308o\u0308ratud va\u0308lisest\ninfomaailmast praeguse aja labu\u0308rindis. Ko\u0308itvate filosoofiliste mo\u0303ttearendustega rikastas va\u0308rvikat kava vestlusring koosseisus Arne Merilai, Hasso Krull, Donald Tomberg, Ardo Ran Varres ja Madis Arukask."}, {"text_idx": "#000708", "text": "Kavava\u0308liselt lisandus programmi videolo\u0303ike Varrese koosto\u0308o\u0308s Donald Tombergiga (dramaturg) su\u0308ndinud debu\u0308u\u0308tlavastusest \u201eSu\u0308mfoonia u\u0308hele. Allegro con moto\u201d Tartu Uues Teatris (2017). See lavastus oli u\u0308les ehitatud muusikateose printsiibil. So\u0303nad, mo\u0303tted, liikumine, ru\u0308tmid ja helid olid reastatud ja komponeeritud pigem klassikalise muusika kui harjumuspa\u0308rase dramaturgia reeglite kohaselt. Ehk helipilt oli dramaturgia ja dialoogi lahutamatu koostisosa, monotu\u0308kki kandis na\u0308itlejana Aleksander Eelmaa. Ardo Ran Varres: \u201eHeli u\u0308hendab meid ja on seda u\u0308hel vo\u0303i teisel moel teinud la\u0308bi inimkonna ajaloo. Inimese vaikuseotsingud ta\u0308hendavad tegelikult mo\u0303tisklemiseks sobiva ruumi otsinguid (...). Heli su\u0308gavam olemus ta\u0308hendab, et teatud ma\u0308a\u0308ral on see alati u\u0308hisomand. Kui heli kulgeb vabalt la\u0308bi o\u0303hu, no\u0303uab see teatavat laadi \u201eela ja lase teistel elada\u201d eetost. Hollandlaste 1970. aastate mu\u0308ra va\u0308hendamise kampaania ajal vo\u0303eti kasutusele u\u0308ks lo\u0308o\u0308klause ja vahest on ka\u0308es aeg see taaselustada. See u\u0308tles lihtsalt: \u201eOlgem u\u0308ksteise vastu tasased.\u201d\u201d"}, {"text_idx": "#000710", "text": "Varrese esimesest suuremast muusikateatriteosest, 2016. aastal Eesti Muusika Pa\u0308evadel esiettekandel ko\u0303lanud lavalisest serenaadist kahele laujale ja seitsmele instrumentalistile \u201eKa\u0308idi ja ku\u0308lvati varjude seemneid, sest valgus hakkas vo\u0303rsuma\u201d Artur Alliksaare tekstidele, ko\u0303las autorio\u0303htul IV osa \u201eVa\u0308rvilised unena\u0308od\u201d. Z\u030canriliselt pole selle teose puhul tegemist kammerooperiga, vaid su\u0308idilaadse unena\u0308opiltide kaleidoskoobiga. Olen tollasest esmaettekandest kirjutanud ka siinses va\u0308ljaandes (TMK 2016, nr 11). Huvitav oli uuesti kuulata u\u0308ht osa Varrese nimetatud lavateosest ning Alliksaare tekste neis. Kollektiivses teadvuses on vahepealsetel aastatel selgemalt fookusse to\u0303usnud Carl Gustav Jungi defineeritud Varju mo\u0303iste. Huviliste ka\u0308sutuses on nu\u0308u\u0308d ma\u0308rksa ta\u0308psem ja peenem to\u0308o\u0308riistakast, mille abil eritleda Varju arhetu\u0308u\u0308bi alamarhetu\u0308u\u0308pe ja liikuda kiiremini edasi individuatsiooni teel. Alliksaare u\u0308he luuletuse pealkiri \u201eKa\u0308idi ja ku\u0308lvati varjude seemneid, sest valgus hakkas vo\u0303rsuma\u201d mo\u0303jub tagasivaates u\u0308limalt prohvetlikuna. Nu\u0308u\u0308d, mil Varju loorid on hakanud ho\u0303renema ja Valgus vo\u0303tab va\u0308hehaaval tagasi kaotatud alasid, paljastuvad teravale silmale u\u0308ha selgemalt ka need Varjude seemned, mida on ku\u0308lvatud inimkonna teadvustasandi to\u0303usu takistamiseks. Kes need ku\u0308lvajad olid, on o\u0303igustatud ku\u0308simus? Ja\u0308a\u0308gu see ku\u0308simus siin o\u0303hku edasisteks mo\u0303tisklusteks. Varrese lavalises serenaadis ko\u0303lavad samuti Alliksaare read:"}, {"text_idx": "#000712", "text": "Keegi ei leia varjude eest varju"}, {"text_idx": "#000713", "text": "Elame Varjuteatri \u201ehiilgeaegadel\u201d, mil igat laadi kollektiivsete varjude illusoorsus paljastub u\u0308ha selgemalt. Alliksaare luuletusel, mille pealkiri on u\u0308htlasi Varrese lavateose nimi, on ja\u0308rgmised lo\u0303puread:"}, {"text_idx": "#000714", "text": "ei enam meelde tulegi vist tal..."}, {"text_idx": "#000715", "text": "Alliksaar kandis vaimutuld ko\u0303rgel ajal, mil kollektiivne Vari oli alles massiivne. Kas mo\u0303istame ta\u0308na, mil on tekkinud vo\u0303imalus minna ta\u0308ie teadlikkusega la\u0308bi Varjude orust, Alliksaare ridu, et \u201eelujo\u0303ud on ulmamahtumine\u201d?"}, {"text_idx": "#000717", "text": "Varrese pieteeditunne to\u0308o\u0308s tekstidega, so\u0303nade ko\u0303lalise olemuse tundlik tajumine ja\u0308i mulle ko\u0303rva juba 2016. aasta \u201eKa\u0308idi ja ku\u0308lvati varjude seemneid...\u201d esiettekandel. Nu\u0308u\u0308d tagantja\u0308rele saame Varrese lavalist serenaadi vaadelda u\u0308htlasi kui suurepa\u0308rast ettevalmistust tulevaseks to\u0308o\u0308ks ta\u0308ismo\u0303o\u0303dus ooperiga Anton Hansen Tammsaare ainetel. Nii nagu Alliksaarel on ko\u0303ik so\u0303nad apteegikaaludel kaalutud, on peenelt la\u0308bi tunnetatud ka Varrese muusikateatriteoste tekstika\u0308sitlus, eriti muljetavaldavalt ooperis \u201ePo\u0303rgupo\u0303hja uus Vanapagan\u201d (2020)."}, {"text_idx": "#000718", "text": "Ardo Ran Varresel on paljutahuline kogemus kunstiloomingu erinevates valdkondades: klarnetio\u0303pingud, tegevmuusiku to\u0308o\u0308 klahvpillima\u0308ngijana, siis professionaalne na\u0308itlejakarja\u0308a\u0308r, etenduste muusikaline kujundajamine omaloodud originaalmuusikaga, aastatepikkune to\u0308o\u0308 Eesti Draamateatri muusikaala juhatajana, viljakas tegutsemine filmiheliloojana, samuti telesarjade, -saadete ja kuuldema\u0308ngude helindajana kuni teekonnani tunnustatud nu\u0308u\u0308dismuusika heliloojaks (magistrantuur Helena Tulve juures). See on nu\u0308u\u0308dseks hakanud kandma vilja erakordsel moel, mille vo\u0303imsaimaks va\u0308ljenduseks pean aasta tagasi esietendunud ooperit \u201ePo\u0303rgupo\u0303hja uus Vanapagan\u201d. Ehkki saan minna nimetatud ooperit n-o\u0308 elusuuruses kogema alles ja\u0308rgmisel su\u0308gisel, ko\u0303netasid \u201eHeli ja keele\u201d autorio\u0303htul kuuldud kolm katkendit ooperist mind nii tugevalt, et palusin autorilt vo\u0303imalust na\u0308ha videosalvestist."}, {"text_idx": "#000719", "text": "Kuulates ooperi videoja\u0308a\u0308dvustust Vanemuise teatris, olin ja\u0308a\u0308gitult haaratud \u2014 alates esimesest muusikalisest fraasist kuni viimse noodini. Pean tunnistama, et see on mind u\u0308ks ko\u0303ige su\u0308gavamalt ja ko\u0303ikeho\u0303lmavamalt puudutanud ja raputanud eesti oopereid. Varrese ooperit la\u0308bib tammsaarelik su\u0308gavusmo\u0303o\u0303de inimese eluteekonna la\u0308bivalgustamisel, inimese ja u\u0308hiskonna vahelise suhte dramaatika ja dialektika fookusse to\u0303stmisel patriarhaalsel ajastul \u2014 targalt doseerituna ning dramaturgiliselt meisterlikult. Varres laskub koos Tammsaarega kompromissitult hinge pimedasse o\u0308o\u0308sse, justkui lo\u0303pmatule kannatuste ja katsumuste ristiteekonnale o\u0303ndsakssaamise otsingutel... Milline su\u0308damevalu ja pu\u0308hendumusega loodud monumentaalne meistriteos!"}, {"text_idx": "#000720", "text": "Kogu ooperis ko\u0303lav Tammsaare tekst on Varresel su\u0308gavalt la\u0308bi tunnetatud ning mo\u0303jub muusikas orgaaniliselt, loomulikult ja voolavalt. \u201eHeli ja keele\u201d autorio\u0303htul kandsid vokaalsolistid Priit Volmer, Rasmus Kull ja Iris Oja koos ansambliga ette katkendeid ooperist sellise va\u0308ljendusrikkuse ja sisendusjo\u0303uga, et silme ette kerkisid elavad pildid (ma ei olnud sel hetkel veel lavastust na\u0308inud). Eriliselt la\u0308ks su\u0308damesse Juula ja Ju\u0308rka duett 3. vaatuse 2. stseenist, millest kujunes autorio\u0303htu vaikne katartiline kulminatsioon: ilu ja su\u0308damesoojuse na\u0308gemise/tajumise/va\u0308ljendamise vo\u0303ime argireaalsuse kangas, armastuse kogemise vo\u0303imalikkus ko\u0303igele traagilisele vaatamata, Hing, mis suudab to\u0303usta elu lo\u0303ppedes Vaimu ko\u0303rgusteni ning anda ko\u0303igele kogetule ta\u0308hendus ja mo\u0303te..."}, {"text_idx": "#000722", "text": "Autorio\u0303htu teise osa alguses etendunud \u201eKONTSERT \u2014 kelle konts see tallab o\u0303hule sisse kortse ja tertse?\u201d (2023) Ilmar Laabani tekstidele kandis kuulaja-vaataja hoopis teistsugusesse, su\u0308rreaalselt ro\u0303o\u0303msasse vo\u0303i ro\u0303o\u0303msalt su\u0308rreaalsesse maailma. Varrese instrumentaalteatri uudisteos oli inspireeritud Ilmar Laabani ja Mauricio Kageli loomingust, viidetega 1968. aastal Kirjanike Majas toimunud ha\u0308ppeningile \u201eKremoona ringma\u0308ng\u201d, mille viisid la\u0308bi Arvo Pa\u0308rt, Kuldar Sink, Toomas Velmet ja Mart Lille. Ardo Ran Varres: \u201eOlen ammu unistanud, et saaksin meie muusikutega katsetada laval instrumentaalteatrit. See on Mauricio Kageli populariseeritud z\u030canr, kus teatri vo\u0303ttestik laval tekitab mingit laadi (muusikalist) heli ja need helid po\u0303imuvad samaaegselt tegevusega heliteoseks. Teos koosneb kahest osast, esimene osa on kirjas stsenaariumina ja teine osa partituurina. Lugesin la\u0308bi ko\u0303ik Ilmar Laabani tru\u0308kis ilmunud tekstid ja kuulasin ka tema ha\u0308a\u0308lutusi. Lisaks tutvusin Kageli pa\u0308randiga. Lisaimpulsse sain, lugedes legendaarse ha\u0308ppeningi kohta, mis toimus Tallinnas Kirjanike Majas 55 aastat tagasi. Neist kildudest kokku su\u0308nnib ca 13-minutine su\u0308mbioosteos\u201d."}, {"text_idx": "#000723", "text": "Instrumentaalteatris osalesid tegelastena metsosopran, bariton/na\u0308itleja, bass, Jutustaja, Fooliumtegelane, klaver ja keelpillikvartett. Ardo Ran Varrese lavastus oli vaimukas, maitsekalt su\u0308rreaalne ja pulbitsevalt du\u0308naamiline. Helilooja osales ka ise instrumentaalteatri ettekandel. Ta lisab teose saamisloo kohta: \u201eLaabani tekstidest valisin ko\u0303igepealt \u201eKeset va\u0308ljakut seisab tohutu armastuse ja\u0308a\u0308kuup\u201d, mis oli u\u0308ks vo\u0303tmetekste 1993. aasta (vast alustanud) Von Krahli teatri lavastuses \u201eArmastuse ja\u0308a\u0308kuup\u201d. Laabani nimetatud teksti valik on minu kummardus Von Krahli teatri kolme ku\u0308mnendi pikkusele tegevusloole.\u201d"}, {"text_idx": "#000725", "text": "\u201ePlekktrummi\u201d intervjuus vastab Ardo Ran Varres seoses ooperiga \u201ePo\u0303rgupo\u0303hja uus Vanapagan\u201d Joonas Hellerma ku\u0308simusele, kas o\u0303ndsuseni jo\u0303udmine on vo\u0303imalik, ja\u0308rgmiselt: \u201eMa usun, et meie mo\u0303tetel ja so\u0303nadel on tagaja\u0308rjed. Ja et igale inimesele on antud vo\u0303imalus jo\u0303uda transtsendentse to\u0303eni. Aga kas me seda vo\u0303imalust kasutame, on iseku\u0308simus. (\u2014) Vo\u0303imalus kogeda transtsendentsi on muusika kaudu tegelikult vo\u0303imalik. Samas on muusikal ha\u0308mmastav omadus olla va\u0308ga kahe jalaga maa peal \u2014 olla tantsuline, kergemeelne.\u201d"}, {"text_idx": "#000726", "text": "Su\u0308gava elutunnetuse u\u0308hendamist helguse, kerguse ja eluro\u0303o\u0303muga vajame praegu ko\u0303ige enam. Ootan huviga Varrese ja\u0308rgmisi muusikateatriteoseid."}, {"text_idx": "#000727", "text": "Me ei tea, milliseks oleks kujunenud Udo Kasemetsa (1919\u20132014) loominguline tee ja mil moel avaldunuks tema anne, kui ta elu poleks mo\u0303jutanud mo\u0308o\u0308dunud sajandi poliitilised su\u0308ndmused Eestis ja Euroopas. Milliseks oleks kujunenud Kasemetsa elu ja looming siis, kui ta oleks ja\u0308a\u0308nud 1944. aastal Eestisse. Arhitektuuri ning heliloomingut o\u0303ppinud noor muusik, tuntud kooridirigendi ja muusikategelase Anton Kasemetsa poeg oli Heino Elleri juures o\u0303ppinud muu hulgas Palestrina stiili kontrapunkti Jeppeseni kontrapunktio\u0303piku ja\u0308rgi.1 Kas ta oleks kirjutanud rahvaviisil po\u0303hinevaid muusikateoseid vo\u0303i la\u0308inud kaasa 1960. aastate uute suundadega eesti muusikas? Oleks tal u\u0308ldse olnud vo\u0303imalik tegutseda No\u0303ukogude Eestis vo\u0303i sattunuks ta koos vanematega Siberisse nagu mo\u0303nigi ta eakaaslane?"}, {"text_idx": "#000728", "text": "Eestikeelses perioodikas ka\u0308sitles no\u0303ukogude aja lo\u0303pus tema tegevust esimest korda Avo Hirvesoo, u\u0308ks olulisemaid kirjatu\u0308kke ilmus samas va\u0308ljaandes aga 2006. aastal, mil helilooja oli kodumaad ku\u0308lastamas. Viitan intervjuule \u201eVastab Udo Kasemets\u201d.3 Kasemetsaga vestles tollal veel oma loometee alguses olev helilooja Ma\u0308rt-Matis Lill. Huvitav on see, et Kasemetsa loomingus ei kulge aeg lineaarselt, selles eksisteerivad koos erinevad aegruumid, minevik ja olevik. Sellisest elutunnetusest annab aimdust tema suhteliselt hilisel loomeperioodil valminud monumentaalne multimeediateos \u201eTime\u00adtrip to Big Bang and Back\u201d (1992)."}, {"text_idx": "#000730", "text": "2006. aastal TMK intervjuus \u201eVastab...\u201d oma elule ja tollasele Eesti ja maailma muusikaelule tagasi vaadates jagab Kasemets meiega olulisi infokilde. Kui ta siirdus o\u0303ppima tollasesse Tallinna konservatooriumi, olid koolis uuenduslikud meeleolud, mida kehastas enneko\u0303ike Heino Eller. \u201eNeed muusikud, kes No\u0303ukogude okupatsiooni esimesel aastal konservatooriumi juhtimise u\u0308le vo\u0303tsid, olid edumeelsed ja to\u0303id Elleri Tartust Tallinna. Tallinnas oli seniajani olnud kompositsioonio\u0303petaja Artur Kapp, kes oli hea, aga va\u0308ga traditsiooniline helilooja. Eller oli aga uuenduslik. (\u2014) Heino Eller oli mulle oluline kahes mo\u0303ttes. U\u0308helt poolt seepa\u0308rast, et ta oli selle aja mo\u0303istes modernist \u2014 tema muusika oli mo\u0303jutatud prantsuse impressionistide muusikast. Teine oluline punkt, mis mulle Elleri puhul tugevat mo\u0303ju avaldas, oli Palest\u00adrina. Tol ajal eesti heliloojad Palestrinat eriti ei tundnud. Nad olid peamiselt o\u0303ppinud Peterburi konservatooriumis, nagu minu isagi. O\u0303petajaks oli seal na\u0308iteks Glazunov. Kogu muusikaelu rajanes sellel Peterburi haridusel. La\u0308a\u0308ne-Euroopa muusika paljusid suundi siin eriti ei tuntud. Ma olin kaheku\u0308mneaastane, kui Olav Roots esitas esimest korda Eestis Brahmsi Neljandat su\u0308mfooniat. Brahms oli sel ajal meil suur avastus.\u201d4"}, {"text_idx": "#000731", "text": "1944. aastal, kui Kasemetsade pere po\u0303genes esmalt Saksamaale, oli Udo Kasemetsal hindamatu vo\u0303imalus kuulata Euroopa uuemat muusikat, millele ta viitab 2006. aasta intervjuus: \u201eKontsertidel ko\u0303lasid sellised teosed nagu Scho\u0308nbergi \u201eElluja\u0308a\u0308nu Varssavist\u201d, Bergi Kammerkontsert, Weberni teosed... See oli ta\u0308iesti uus maailm!\u201d5"}, {"text_idx": "#000732", "text": "Hu\u0308pakem aga nu\u0308u\u0308d taasiseseisvunud Eestisse. Eespool mainitud autorite loomingut oli vo\u0303imalik Eesti muusikahuvilisel tasapisi avastama hakata alles 1960. aastate \u201esula\u201d ajal."}, {"text_idx": "#000733", "text": "Hiljem kujunes siin u\u0308heks olulisemaks uue muusika propageerijaks Eesti Arnold Scho\u0308nbergi u\u0308hing oma valgustuslike loengute, kontsertide, konverentside ja su\u0308mpoosionidega Tartu uue muusika pa\u0308evadel (TUMP) ja hiljem Pa\u0308rnu nu\u0308u\u0308dismuusika pa\u0308evadel (PNP). Seni oli uuemat muusikat kuuldud peamiselt Poolas uue muusika festivalil \u201eVarssavi su\u0308gis\u201d."}, {"text_idx": "#000734", "text": "Teatavasti avastas Udo Kasemets Darmstadtis endale kaheteisttoonitehnika, milles ta leidis suuri po\u0303himo\u0303ttelisi sarnasusi Palestrina stiiliga. Darmstadti Kranichsteini Uue Muusika Instituudi suvekursustel olid tema o\u0303petajateks Ernst Kr\u030cenek (kompositsioon) ja Herman Scherchen (dirigeerimine). Kasemetsa so\u0303nul andis Kr\u030cenek \u201eva\u0308ga hea ja su\u0308stemaatilise kursuse kaheteisttoonimuusikast. Kr\u030cenek oli selle enda jaoks po\u0303hjalikult la\u0308bi mo\u0303elnud ja tekitanud va\u0308ga huvitavaid matemaatilisi kombinatsioone\u201d.6 Siinkohal annaks mo\u0303ttes la\u0308bi ma\u0308ngida veel u\u0308he muusikaloolise vo\u0303imaluse, kui arhitektuuri nuusutanud ja kompositsiooni o\u0303ppinud, dirigendiks pu\u0308rgiv noor muusik oleks ja\u0308a\u0308nud tegutsema Saksamaale: milliseks oleks siis tema elu- ja loometee kujunenud? Ma\u0308rkimisva\u0308a\u0308rseks tuleb pidada seda, et ta sattus Saksamaal viibima muusikalooliselt olulisel, uuenduslikul ajal ja sai olla otseses kontaktis tolle aja va\u0308ga mo\u0303jukate muusikafiguuridega. Millised arenguperspektiivid avanesid niivo\u0303rd mitmekesise kogemustepagasiga muusikule edaspidi Kanadas? Need ei saanud olla va\u0308hem ma\u0308rkimisva\u0308a\u0308rsed, sest tal oli juba laotud va\u0308ga to\u0303sine vundament uutele suundadele ja vastatud ku\u0308simusele, mis on u\u0308ldse muusika."}, {"text_idx": "#000735", "text": "Kanadas ja\u0308tkas Udo Kasemets esmalt dodekafoonilise muusika kirjutamist, mo\u0303judes tolle aja kontekstis uuendusliku heliloojana, kuni tegi veel u\u0308he ma\u0308rgilise kannapo\u0308o\u0308rde. Kas lo\u0303putu uuenemise kaos ei olegi mitte Kasemetsa kui inimese ja tema loomingu keskmes? Kasemets on viidanud John Cage\u2019i ja tema loominguga kohtumise olulisusele 1960. aastatel ja ma\u0308rkinud, et see oli tema jaoks uuestisu\u0308nd: \u201eSee oli absoluutne valgustumine ja pani mind ta\u0308ielikult muutma oma suhtumist ko\u0303igesse, mida olin varem o\u0303ppinud. Olin tol ajal va\u0308ga pa\u0308dev helilooja, kes kirjutas stiilis, mida nimetati kaheteisttoonimuusikaks.\u201d7 Kasemetsa huvitas, kuidas Cage kasutas komponeerimisel \u201eI Chingi\u201d su\u0308steemi; ta u\u0308tles, et see on \u201eva\u0308ga loogiline matemaatiline su\u0308steem, mis tegelikult loob tohutu seose binaarmatemaatikaga. See on u\u0308ks ja sama na\u0308htus, u\u0308hest ja samast asjast ra\u0308a\u0308gitakse vaid erinevates keeltes. Need paralleelid avastas (Gottfried) Leibnitz. Hiljem avastati, et DNA po\u0303hineb samal su\u0308steemil\u201d.8 Kasemets to\u0303deb, et muusikud tegelevad tonaalse su\u0308steemi ammendumise to\u0303ttu puhta heliga, nii nagu see ko\u0303lab ajas ja ruumis. Seda vo\u0303ivad tekitada erinevad heliallikad inimesest elektrooniliste vahenditeni. Helide su\u0308steemi asetamisel on Kasemets kasutanud teisi su\u0308steeme, alfabeetilisi vo\u0303i astronoomilisi, avastanud seal teatavad paralleelid ning selgitanud po\u0303hjalikult, kuidas ta su\u0308steemide vahel paralleelseid u\u0308lesehitusi leiab. Astronoomid on mo\u0303o\u0303tnud planeetide kaugust maast, erineva intensiivsusega valgusallikaid ja teisi mo\u0303o\u0303detavaid omadusi, mida saab panna su\u0308steemidesse, mida valdavalt kujutatakse tavaliste kahemo\u0303o\u0303tmeliste kaartidena, kuigi on teada, et su\u0308steem on tegelikult kolmemo\u0303o\u0303tmeline. Huvitav on, et Kasemets peatub samas intervjuus ka inimese tajul ja avastustel inimaju kohta, arutledes selle u\u0308le, kuidas indiviid vo\u0303ib tajuda u\u0308htaegu olevikku, minevikku ja tulevikku. Tegemist ei ole mitte ainult ta\u0308histaevast inspiratsiooni leidnud heliloojaga, vaid eelko\u0303ige eri valdkondadest sarnase u\u0308lesehitusega su\u0308steeme otsiva mo\u0303tleva ja loova isikuga. Nii on ta o\u0308elnud ka seda, et muusika on vaid u\u0308ks su\u0308steem maailmas eksisteerivate su\u0308steemide hulgas, mille vahel vo\u0303ib leida nii sarnasusi kui ka u\u0308hisosa. Kasemets toob na\u0308iteid matemaatikast astronoomiast, lingvistikast \u2014 neid ko\u0303iki u\u0308hendab see, et need on inimese loodud kontseptsioonid, inimese mo\u0303tte tulem, erinevates vormides avalduv kollektiivne teadvus."}, {"text_idx": "#000736", "text": "Kasemets u\u0308tleb, et kui ta loob kujuteldavat muusikalist taevakaarti, vo\u0303tab ta mo\u0303o\u0303dikuteks na\u0308iteks kauguse ja valguse intensiivsuse ning kannab need u\u0308le muusikaliselt mo\u0303o\u0303detavatesse u\u0308hikutesse, nt heliko\u0303rgus, kestvus jne, ja organiseerib neid nii, nagu joonistatakse ta\u0308hesu\u0308steemist visuaalseid kaarte. Kasemets loob siin enda so\u0303nul akustilise kaardi. Seda viimast peab ta metafooriks, poeemiks, mis loob seose kahe reaalsuse vahel. Sealjuures ei hakka ta enda so\u0303nul teesklema, et publik, kuulates muusikateost, kuuleb sealt va\u0308lja sarnasusi taevakaardiga. Tegemist ei ole mitte mingi juba teada oleva idee va\u0308ljendamisega, vaid uue ideega. Seda o\u0308eldes parafraseerib Kasemets John Cage\u2019i. Ta lisab, et see on idee transformeerimine vo\u0303i to\u0303lkimine u\u0308hest olekust teise."}, {"text_idx": "#000737", "text": "Tundub, et tema loomingut ei saa ka\u0308sitleda u\u0308ksikute teoste vo\u0303i loomeperioodidena; tema loomingus peegeldub tema filosoofiline ka\u0308situs muusikast ja maailmast tervikuna. See on Kasemetsa isiksuse eksistentsiaalne kvintessents. U\u0308heks sellise maailmana\u0308gemise ehedaks na\u0308iteks vo\u0303ib pidada Kasemetsa 1992. aastal loodud teost \u201eTimetrip to Big Bang and Back\u201d ehk \u201eAjara\u0308nnak Suure Pauguni ja tagasi\u201d. Katkendeid sellest teosest on toonud korduvalt ettekandele ansambel U:."}, {"text_idx": "#000738", "text": "Ansambel U: esitas Kasemetsa \u201eAjara\u0308nnakut...\u201d liitreaalsust (AR) kaasates. Selle versiooni esiettekanne toimus\n27. augustil 2022 Tartu Uues Teatris festivalil \u201eTartu interdistsiplinaar\u201d (23.\u201327. VIII 2022). Teose ja\u0308rgmised ettekanded toimusid 14. ja 15. veebruaril 2023 Tallinnas Kanuti gildi saalis. Kasemetsa originaalpartituur oli mo\u0303eldud esitamiseks tantsijate, videoprojektsiooni ja elektrooniliste helidega. Ansambel U: valis ko\u0303lama alaosad \u201eMessiermusics\u201d, mis la\u0308htub Charles Messier\u2019 konstellatsioonide kataloogist, \u201eHarmonices mundi of Johannes Kepler\u201d, mis modelleerib omal moel Pa\u0308ikesesu\u0308steemi, \u201eGalactic Quasaric Supersonics\u201d, mis mo\u0303o\u0303dab na\u0308htavat universumit ning \u201eHadrondo\u201d, mis tungib elementaar\u00adosakeste maailma. Videoprojektsiooni asemel kaasas ansambel liitreaalsuse, mille teostas e\u02c9lektron. Tegemist on transdistsiplinaarse etenduskunsti platvormiga, mis liidab nu\u0308u\u0308diskunsti, teaduse ja tehnoloogia otsingulisi tegevusi. E\u02c9lektron on moodustatud MIMprojecti ja Kanuti Gildi SAALi koosto\u0308o\u0308s. Ta\u0308psemalt tegutsesid selle nimetuse all Kristjan Jansen, e\u02c9lektroni koodivo\u0303lur, kes vaatleb ta\u0308histaevast nagu u\u0308hte struktuuri, koodi, maatriksit, su\u0308steemi, kuid samas oskab selle su\u0308steemiga ka u\u0308mber ka\u0308ia ning sellest uusi struktuure luua (ta on kasutajakogemuse disainer, insener ja koolitaja) ja Mikk-Mait Kivi, kes on tegelnud visuaal- ja teatrikunstiga aktiivselt umbes ku\u0308mme aastat, to\u0308o\u0308tanud kunstnikuna Von Krahli teatris, viimasel ajal proovib mo\u0303testada inimlikkust tehnoloogia abil ja huvitub sellest, kuidas inimlikud eesma\u0308rgid ta\u0308iustavad tehnoloogilisi vo\u0303imalusi ja mida asjad ja to\u0308o\u0308riistad mo\u0303tlevad. Sellistele ku\u0308simustele vastuseid otsides leiab ta visuaalseid to\u0303lgendusi maailmast ning rakendab neid nii teatris kui muus kunstis."}, {"text_idx": "#000740", "text": "Nende na\u0308gemuses ei projitseeritud videot galaktikast mitte reaalsesse kontserdisaali, saali tagumise osa kangastele vo\u0303i lakke \u2014 seda oli vo\u0303imalik kasutada nutitelefoni vastava programmi abil, ja\u0308lgides u\u0308mbritsevat saali ning na\u0308hes fu\u0308u\u0308siliselt toimivat aegruumi kontserdil osalevate muusikute ja publiku u\u0308mber. Nii avaldus paralleelreaalsuse ruum vo\u0303i oli lihtsalt na\u0308htav u\u0308ks kiht inimesi u\u0308mbritsevast oletuslikust reaalsusest. Galaktika ei olnud enam taevas ja o\u0308o\u0308sel, vaid keset muusikat. Selline lahendus vastas ilmselt Kasemetsa filosoofilisele na\u0308gemusele elust ja muusikast. Ansambel U: la\u0308ks veelgi edasi Kasemetsa algideest esitada muusikat elektrooniliselt. Tantsijate asemel vo\u0303i tantsijaid \u201eto\u0303lkides\u201d ja transformeerides olid laval ansambli U: muusikud, kes esitasid Kasemetsa teost akustilistel instrumentidel. Sealjuures olid lisaks tavapa\u0308rastele instrumentidele (viiul, lo\u0308o\u0308kpillid) kaasatud veel kaks omapa\u0308rast instrumenti columbine ja amarants, mis on ehitatud Kanada helilooja ja mikrotonaalsuse pioneeri, instrumentide ehitaja Gayle Youngi juhiste ja\u0308rgi."}, {"text_idx": "#000741", "text": "See on omamoodi huvitav na\u0308htus, et leitakse paralleele aktuaalsete eluliste teemade ja muusika vahel. Kasemets on ra\u0308a\u0308kinud palju ku\u0308ll muusika ta\u0308hendusest, kuid ka elust ja olemisest laiemalt. Oma 1997. aasta intervjuuski peatus ta inimloomusel, u\u0308hiskonnal, globaliseerumisel. Tema ideed muutuvad praegu u\u0308ha aktuaalsemaks. Tema ta\u0308hendust muusika ja u\u0308hiskonna ajaloos pole me veel lo\u0303puni mo\u0303istnud. U\u0308he niivo\u0303rd mitmekihilise muusiku ja mo\u0303tleja loomingule pole lihtne la\u0308hedale jo\u0303uda, suuta seda tabada."}, {"text_idx": "#000742", "text": "Kasemetsa loomingu interpretatsiooniga tundub praegu to\u0303sisemalt tegelevat vaid kitsas ring mo\u0303ttekaaslasi. Tema muusikat on meil esitanud ansambel U: ja Eesti Elektroonilise Muusika Seltsi Ansambel. Ma ei ole ansambli U: liikmetelt ku\u0308sinud, kas u\u0308ks inspiratsiooniallikaid nende kooslusele nime valikul polnud mitte Udo Kasemetsa su\u0308gav ja mitmekihiline fenomen. Ehk ei tahetud nimetada ennast avalikult toona veel elujo\u0303ulise, ku\u0308pse meistri ja\u0308rgi. Kasemets lahkus meie seast n-o\u0308 galaktika olevikku alles 2014. aastal, mil ansambel U: oli figureerinud juba u\u0308le ku\u0308mne aasta. Kasemetsa muusikale la\u0308hemale jo\u0303uda on pu\u0308u\u0308tud avatud residentuuride sarjaga 2019. aastal ja samal aastal EMTAs toimunud konverentsiga \u201eSeletades universumit \u2014 su\u0308steemid, kunst ja inimesed\u201d. On selline tunne, et kui u\u0308helt poolt on Kasemetsa eluto\u0308o\u0308 tehtud, teoste nimekirjale punkt pandud, siis tema loomingu ja filosoofia mo\u0303ju alles hakkab eesti muusikaloos avalduma. Tema loomingulisusest, loogikast ja mo\u0303tte avarast haardest saab ammutada lo\u0303putult inspiratsiooni, kas vo\u0303i selles osas, kuidas tema enda loomingule vo\u0303i u\u0308ldse muusikale la\u0308heneda. Udo Kasemetsa traditsioon ja mo\u0303tteline koolkond tundub olevat va\u0308rske ja virge. Elleri koolkonna Kasemetsa haru arenguid on meil tulevikus kindlasti po\u0303nev ja\u0308lgida."}]