Tarot - Wikipedie
Taroty (tarocchi, trionfi) jsou původně hrací karty s nejasným původem. Nejčastěji jsou spojovány se hrou taroky či s vykládáním budoucnosti.
Martin Stejskal
V sedmdesátých letech 20. století začala vznikat velká tarotová arkána českého hermetika Josefa Loudy, známého pod pseudonymem Theofanus Abba. Výtvarně je pracoval <anchor>Martin Stejskal</anchor>, který k nim v 90. letech připojil i malá arkána a na konci roku 2018 byla hra, spolu s celým dílem Theofana Abby, vydána.
Martin Stejskal – Wikipedie
Hlavní menu

Hlavní menu

přesunout do postranního paneluskrýt

Navigace

Hledat

Vzhled

Osobní nástroje

## Obsah

přesunout do postranního paneluskrýt

Přepnout obsah

# Martin Stejskal

6 jazyků

čeština

Nástroje

Nástroje

přesunout do postranního paneluskrýt

Akce

Obecné

Tisk/export

Na jiných projektech

Vzhled

přesunout do postranního paneluskrýt

Z Wikipedie, otevřené encyklopedie

## Život

 Surrvirtual

Vystudoval Odbornou školu výtvarnou v Praze. V r. 1963 se spřátelil s básníkem Karlem Šebkem, který ho seznámil se surrealistickým okruhem. Od roku 1968 se podílí na činnosti Surrealistické skupiny v Československu a byl členem redakční rady revue Analogon. Koncem 60. let poznal českého alchymistu a hermetika Theofana Abbu a spolupracoval s ním až do jeho smrti. Podle jeho dispozic vytvořil velké tarotové karty, které vydal vlastním nákladem i tiskem jako samizdat s názvem 22 arkán Theofana Abby. (Začátkem 90. let vytvořil i originální malá tarotová arkána a v posledních letech karty koloroval.) Později spolupracoval na českých překladech knih francouzského alchymisty Fulcanelliho. ( Tajemství katedrál, Příbytky filosofů).

Koncem 60. let 20. století se dvakrát účastnil spolu s několika výtvarníky ze Surrealistické skupiny experimentace s kyselinou lysergovou (LSD) a psilocybinem ve Výzkumném ústavu psychiatrickém v Praze-Bohnicích. Zážitky z pokusů natrvalo ovlivnily jeho tvorbu. Je autorem interpretačních metod konturáže, leptomanie a fázovaných ilusí, v nichž vždy metamorfuje několik statických obrazů v cyklu následných fází.

V roce 1976 vydal v Paříži v nakladatelství Editions surréalistes velkoformátovou knihu-bibliofilii 14 vlastních litografií Maisons ( Domy), doprovázenou básnickými texty francouzského surrealisty Vincenta Bounoura. Podle autorových kreseb litografie zhotovil prestižní pařížský litografický atelier Babette Pons. V roce 1976 se vedle V. Effenbergera a J. Švankmajera podílel na sborníku La civilisation surréaliste, uspořádaným básníkem Vincentem Bounourem z pařížské Surrealistické skupiny. Sborník vydalo v roce 1976 pařížské nakladatelství Payot.[1]

Začátkem 90. let byl zvolen do prvního předsednictva obnovené společnosti čs. hermetiků Universalia. Spolupracoval na koncepci souborné hermetické expozice Opus Magnum[2] (s V. Zadrobílkem a L. Antonínem) v roce 1997 v Domě U kamenného zvonu v Praze a napsal text pro obsáhlý katalog-knihu, kterou i graficky upravil. Podílel se také na koncepci výstavy ke 450 letům letohrádku Hvězda v Praze (s. L. Antonínem a I. Puršem) v roce 2003, k níž zpracoval i interaktivní katalog na CD. Rovněž se podílel na výstavě o hraběti Šporkovi, kterou připravil V. Zadrobílek ve Staroměstské radnici (1999).[3]

Podle knihy Labyrintem tajemna (nominace na Nejkrásnější knihu ČR roku 1991) natočila Česká televize v roce 1993 dvanáctidílný seriál Magickou krajinou, k němuž napsal námět a scénář: (1. Bílá paní, 2. Mluvící kameny, 3. Za ukrytými poklady, 4. Po stopách alchymistů, 5. Draci v Čechách, 6. Zázračné studánky, 7. Ďábel a jeho pikle, 8. Obyvatelé podzemí, 9. Golem, 10. Zjevení a přízraky, 11. Čarodějství, 12. Vládcové krajiny.)[4] Později napsal několik scénářů k televiznímu cyklu Lapidárium ( Příběh kamenných bot, Příběh Šemíkova hrobu, Příběh kamenné Luitgardy). V roce 2021 napsal námět a scénář dokumentárního filmu pro ČT Art Braunovy lebky o historii a osudu obřích lebek před zámečkem Bon Repos.

První samostatnou výstavu Hra proti hře měl v Domě umění města Brna v roce 1972,[5] katalog k výstavě byl zakázán. Během normalizace zde prakticky nevystavoval, měl však samostatnou výstavu v Paříži v galerii L'envers du miroir (1972).[6] Po roce 1989 měl řadu samostatných výstav a účastnil se i mnoha výstav zahraničních. Z nejvýznamnějších to byla výstava Zadem k nekonečnu I., v Paláci kultury v Praze v roce 1990, a série výstav k autorovým 60. narozeninám Zadem k nekonečnu II. (Remscheid, Cheb, Hradec Králové, České Budějovice, Písek, Příbram, Nová Paka) v letech 2003-2005. K těmto výstavám byla vydána i stejnojmenná obsáhlá monografie.

Účastnil se všech kolektivních výstav zdejší Surrealistické skupiny od počátku 70. let 20. století a graficky navrhl a upravil většinu souborných katalogů a sborníků, a to jak samizdatů z dob normalizace[7][8][9], tak i publikace po roce 1989.[10] Vedle toho se účastnil i mnoha výstav pořádaných surrealistickým hnutím ve světě (Francie, USA, Holandsko, Řecko, Velká Británie, Německo, Maďarsko, Belgie,aj.)



V 90. letech 20. stol. se začal věnovat computerové grafice a animaci. Svoje práce prezentoval jako techniku digitáže.Spolupracoval mj. svými 2D a 3D animacemi na filmu J. Švankmajera Otesánek (2000). Na začátku 21. století vytvořil k hudebnímu opusu 24 capricií Nicoly Paganiniho pro duo bří. Leciánů hodinové computerové video Xofferus (provedení v síni Obecního domu v Praze). [11]

Ilustroval mj. knihy V. Effenbergera ( Polowanie na czarnego rekina, Wroclav, Polsko), E. Švankmajerové, F. Dryje a M. Novotného. Též knihy F. Tristana v nakladatelství Paseka ( Hadí píseň, Ateliér ztracených snů), další v nakladatelstvích Dauphin, Host (P. Řezníček: Zrcadlový pes), Orbis, Torst a Malvern. V poslední době byla vydána kniha Raymonda Roussela Africké dojmy v nakladatelství dybbuk s autorovými ilustracemi. Výtvarně doprovodil i knihy M.-D. Massoni a A. Jouberta (Francie) a černý román H. Walpola Borgen ii Otranto (Vertigo, Švédsko). Pro tato a další nakladatelství graficky upravoval mnoho dalších publikací, stejně jako v 90. letech revue Analogon, Logos a periodikum Divadelní noviny.

V 90. letech působil několik let jako místopředseda Společnosti Karla Teiga. V roce 2011 byl spoluautorem retrospektivní výstavy Surrealistická východiska (1948–1989) Odkony-Návraty-Přesahy (se S. Dvorským a F. Dryjem) v Památníku národního písemnictví konaném v letohrádku Hvězda v Praze.[12], [13]

Publikoval v mnoha českých a zahraničních periodikách a sbornících, zejména v Analogonu, Logosu (ČR), Arsenalu (USA), Phases, SURR.., BLS, Change, Rouge, Coupure, Surréalisme (Francie), a mnoha dalších.

## Kuriozity

- 45 let si vedl místo Deníku – Seník (k zápisům vlastních snů)[14]
- Stal se hlavní postavou v absurdní frašce Vratislava Effenbergera Má vlast [15]
- Fotografoval Man Raye v Paříži, avšak po mistrově korekcí snímky nevyšly, setkal se a sblížil , jako téměř poslední, (spolu s R. Erbenem), s malířkou Toyen .

## Bibliografie

- Maisons ( Domy), 14 litografií s básněmi Vincenta Bounoura, Editions surréalistes, Paříž 1976
- Labyrintem tajemna, Paseka ( 1991)
- Hvězda (Pokus o vymezení letohrádku jako filosofického obydlí), Volvox Globator ( 1994)
- Secrets de Prague magique, Dauphin ( 1996), 4 jazykové mutace
- Cesty za hvězdou, Paseka ( 2001)
- Rovnomoc, Torst ( 2004)
- Praga hermetica, Eminent ( 2004)
- Labyrintem míst klatých, Eminent ( 2011)
- Zadem k nekonečnu - monografie ( 2003)
- Prague insolite et secrète, Jonglez Paris ( 2013), 4 jazykové mutace, 2. doplněné vydání 2018 [1]
- Stella alchimica (Skrytý význam výzdoby letohrádku Hvězda podle podání starých hermetických autorů), Malvern ( 2015)
- Nepaměti,samizdat ( 2016)
- Rozpuštěno a zahuštěno,samizdat ( 2017)
- Zjevna a zasutiny,samizdat (2017)
- Skoronoc, Malvern (2017)
- Alchymický tarot Theofana Abby, karetní hra, lat. a angl., Vodnář (2018)
- Labyrintem alchymie v českých zemích: Osobnosti, symboly, lokality, pověsti a jejich interpretace, Eminent (2020)
- Broukadla,(Nový Karafiját), samizdat (2021)
- Rozpuštěno a zahuštěno, fázované iluze a konturáže (1969-1990), Malvern, 2023

## Video

- 1990 Dynamika proměn v díle M.S., délka cca 20 min., (režie M. Stejskal a L. Šváb, audio J. Ornest a J. Marková), TV studio Paláce kultury Praha
- 2003 Xofferus, délka cca 60 min., computerové video k hudebnímu dílu 24 capricií Nicoly Paganiniho, (provedení Obecní dům Praha)
- 2015-17 Atalanta fugiens, délka cca 60 min., computerové video na téma stejnojmenné knihy M. Maiera.

## Odkazy

### Reference

### Literatura

- EFFENBERGER, Vratislav. The Shape of Illusionary Transformations, Arts International, 1971
- BÉDOUIN, Jean-Louis, Peintures & Dessins, text v katalogu k výstavě, gal. L'Envers du Miroir, Paříž, 1972
- GRUGER, Marie-Jo, Martin Stejskal, BLS v. 4, 1971 (ed. Savelli, Paříž 1977)
- PASSERON, René. Encyclopédie du surréalisme. 1. vyd. Paříž: Somogy, 1975. 288 s. OCLC 902284227 S. 238.
- BÉNAMOU, Geneviève. L'art aujourd'hui en Tchecoslovaquie. Paříž, Francie: Impr. Libres, 1979. 190 s. OCLC 604734395 S. 115.
- BIRO, Adam; PASSERON, René. Dictionnaire général du Surréalisme et de ses environs. 1. vyd. Fribourg, Suisse: Office du livre, 1982. 464 s. Dostupné online. ISBN 2130372805, ISBN 9782130372806. OCLC 9230905 S. 385.
- MATTHEWS, J. H. The Imagery od Surrealism. Syracuse, New York, USA: Syracuse University Press, 1977. 294 s. Dostupné online. ISBN 0-8156-2183-3.
- MATTHEWS, J. H. Languages of surrealism. Columbia, Missouri, USA: University of Missouri Press, 1986. 262 s. Dostupné online. ISBN 0-8262-0482-1.
- KRÁL, Petr. Le surréalisme en Tchécoslovaquie. Paris, France: Gallimard, 1983. 360 s. ISBN 2070216926. S. obrazová příloha.
- PEČINKOVÁ, Pavla. Contemporary Czech painting. [s.l.]: Craftman House, (Australia), 1993. 235 s. Dostupné online. ISBN 9768097256, ISBN 9789768097255. OCLC 29876123 S. 158–161.
- Umění zastaveného času:České muzeum výtvarných umění v Praze, říjen-listopad 1996; Česká výtvarná scéna 1969-1985. Praha: České muzeum výtvarných umění v Praze, 1996. 268 s. ISBN 80-7056-050-9. S. 131,258.
- HOROVÁ, Anděla. Nová encyklopedie českého výtvarného umění. 1. vyd. Praha: Academia, 1995. 546 s. ISBN 80-200-0522-6, ISBN 80-200-0536-6. OCLC 612250699
- PLATOVSKÁ, Marie; ŠVÁCHA, Rostislav. Dějiny českého výtvarného umění VI (1958-2000). 1. vyd. Praha: Academia, 2007. ISBN 978-80-200-1489-4. OCLC 9788020014894
- RICHARDSON, MIchael. The International Encyclopedia of Surrealism. 1. vyd. Oxford: Bloomsbury, 2019. 1664 s. ISBN 978-1474226936, ISBN 978-1474226936. OCLC 1474226930
- ATKIN, Will. Historical Dictionary of Surrealism. 2. vyd. London: Rowman&Littlefield, 2022. 420 s. ISBN 1538133423, ISBN 9781538133422.

### Externí odkazy

Revue / Katalogy s příspěvky M. S.

Skryté kategorie: