Statistiky katastrof způsobených zemětřesením - Sci.muni.cz
Statistiky katastrof způsobených zemětřesením ; 1556, Čína, Šan-si, 830 000 ; 2004, Indonésie, Sumatra, 283 106 ; 1976, China, Ťan-Šan, oficiálně 255 000 ; 1138 ...
svahové pohyby
RokMístoPočet obětíMagnitudoDalší poznámky1556Čína, Šan-si830 000~82004Indonésie, Sumatra283 1069,0katastrofální tsunami1976China, Ťan-Šan oficiálně 255 0007,5pravděpodobný počet obětí až 655 000. 1138Sýrie, Aleppo230 000856Írán, Damghan200 0001927Čína, Čing-hai200 0007,9mohutné trhliny v povrchu1920Čína, Gan-su200 0007,8povrchové trhliny, sesuvy893Írán, Ardabil150 0001923Japonsko, Kanto 143 0007,9velký požár Tokia1948SSSR, Turkmenistán110 0007,31908Itálie, Messina70 000 až 100 0007,2oběti následkem zemětřesení a tsunami1290China, Čih-li100 0002005Pákistán, Kašmír80 3617,61667Kavkaz80 0001727Írán, Tabriz77 0001932Čína, Gan-su70 0007,61755Portugalsko, Lisabon70 0008,7velké tsunami1970Peru, Huascarán66 0007,9<anchor>svahové pohyby</anchor>, záplavy1935Pákistán, Quetta30 000 až 60 0007,5město Quetta téměř zcela zničeno1693Itálie, Sicílie60 0001268 Malá Asie, Sicílie60 0001990západní Írán40 000 až 50 0007,7sesuvy půdy1783Itálie, Kalábrie50 000
Velké katastrofy způsobené svahovými pohyby
## Přírodní katastrofy a environmentální hazardy

multimediální výuková příručka

### Velké katastrofy způsobené svahovými pohyby

V rámci celého zemského povrchu dochází každý rok k desítkám větších či menších katastrof způsobených svahovými pohyby. Vzhledem k množství těchto událostí je téměř nemožné určit jedinou, největší katastrofu, pokud jde o počty obětí nebo velikost zasaženého území. Příklady v této kapitole jsou vybrány pro lepší ilustraci účinků svahových procesů.

Pamír, Rusko, 1911

Z. Kukal (1983, 181) pokládá za největší katastrofu historické doby (pokud jde o velikost zasaženého území) událost, která se stala v roce 1911 v odlehlých částech pohoří Pamír. Silné zemětřesení (M=7,0) vyvolalo onoho roku gigantický sesuv. Celkový objem transportovaného materiálu přesáhl 2,5 km3 a suť vytvořila jezerní hráz na řece Murgab. Výška této přírodní hráze činila 301 m, maximální hloubka jezera byla 284 m a jeho délka 53 km. Vzhledem k odlehlosti oblasti byly oběti na životech ve srovnání s měřítkem události malé. Postiženy byly pouze dvě vesnice a nezahynulo více než 100 lidí.

Provincie Kan-Su, Čína, 1920

Jedna z nejtragičtějších událostí 20. století se stala roku 1920 v čínské provincii Kan-Su. Sprašová plošina byla tehdy postižena velkým zemětřesením. Spraš je za normálních podmínek jemný vátý sediment, který má značnou soudržnost a často tak tvoří poměrně strmé svahy. Po otřesech byla ale soudržnost materiálu porušena a nastal ničivý sesuv, při kterém miliony m3 zasypaly sídla položená v údolích. Odhady dopadů katastrofy předpokládají stovky tisíc obětí.

Přehrada Viaont, Itálie, 1963

Událost v severní Itálii z roku 1963 dokumentuje, že i uspořádání geologických vrstev může zapříčinit katastrofu v souvislosti se svahovými pochody. Přehrada Viaont leží severně od Benátek. Dokončena byla v roce 1960 a byla to tehdy druhá největší přehrada světa, jejíž hráz byla vysoká 265 m. Problémem byla geologická stavba okolí. Říční údolí bylo vymleto v synklinále druhohorních vápenců, s vrstevními plochami rovnoběžnými se svahy údolí (obr. 1).



Obr. 1: Tři různé příčiny svahových pohybů. Možnost 2 (uložení vrstev paralelně se svahem) byla příčinou katastrofy v Itálii roku 1966 (zdroj: http://www.em.gov.bc.ca).

V geologických studiích z tehdejší doby byly sesuvy započítány, ale předpokládané množství suti (0,5 mil. m3) nemělo přehradu ohrozit. Po jejím naplnění v říjnu roku 1963 ale došlo, i vlivem vytrvalých dešťů, k sesuvu údolní stěny do přehrady. Objem materiálu mnohokrát překročil očekávanou hodnotu - sesulo se 100 mil. m3. Následkem toho vznikla obrovská vlna (výška 165 m), která se přelila přes hráz a kompletně zničila několik městeček v údolí dále pod přehradou. Celkem si neštěstí vyžádalo kolem 2000 lidských životů. Zajímavé je, že stěna hráze zůstala bez jakéhokoli poškození. I přesto byla však přehrada dále nepoužitelná, neboť suť ji z poloviny celou zasypala.

Huascarán, Peru, 1970

Neštěstí pod nejvyšší horou Peru z roku 1970 ukazuje, jak se jednotlivé svahové pohyby mohou kombinovat a společně působit velké ztráty. Vrchol Huascaránu je kryt ledovcem, pod nímž leží západním směrem poměrně hustě osídlené údolí. Tato situace již o několik let dříve (1962) způsobila katastrofu, kdy následkem sněhokamenité laviny přišlo o život na 3500 lidí.

Osudného roku 1970 došlo vlivem velkého zemětřesení (M=7,7) k uvolnění části zmíněného ledovce, která se začala pohybovat směrem do údolí. Objem sněhu a ledu byl asi 100 mil. m3. Cestou dolů začalo docházet k tání sněhu, na který se nabalovaly suť a kamení, a postupně došlo opět k vytvoření sněhokamenité laviny. Ta se pohybovala ze svahu rychlostí kolem 400 km/h a v údolí řeky Santa zcela pohřbila dvě vesnice, v nichž zahynulo 21 000 lidí. Smícháním s vodou Rio Santa se lavina změnila v bahnotok, který dále postupoval do nižších poloh. Jeho rychlost ale přece jen klesla na 25 km/h. Než proud ustal, stačil zničit území o rozloze 22,5 km2, které pokryl nánosem suti o mocnosti 5-10 m. Katastrofa má vztah i k naší republice. V jedné z vesnic přišli totiž o život i členové české expedice směřující na Huascarán.



Obr. 2: Rozsah katastrof pod Huascaránem v letech 1962 a 1970 (převzato: SMITH, K., 2002, 136).

Rio de Janeiro, Brazílie, 1966 a 1988

Katastrofy v brazilském velkoměstě Rio de Janeiro potvrzují velký vliv srážkové činnosti při vzniku svahových pohybů. V roce 1966 přinesly sesuvy, způsobené silnými dešti, do ulic města asi 300 000 m3 suti a připravily o život přes 1000 obyvatel. Podobné povětrnostní podmínky uvolnily v roce 1988 v okolí aglomerace sérii kamenotoků, které si vyžádaly přes 200 obětí a dalších 20 000 lidí připravily o střechu nad hlavou. Většina poškozených žila ale v chudinských čtvrtích, které živelně a neplánovitě vznikají na odlesněných svazích kolem města.

Pohoří Zagros, Írán, konec pleistocénu

Všechny události historické doby jsou ale ničím v porovnání s gigantickým sesuvem, který nastal asi před 12 000 lety v íránském pohoří Zagros. Tehdy se z dvacetistupňového svahu sesulo neuvěřitelných 20 km3 vápenců. Příčina mohla být v dávném zemětřesení, neboť celá oblast je i dnes seismicky aktivní. Postižená oblast má rozlohu 166 km2 a mocnost suti se pohybuje od 130 do 150 m. Sesuv zcela změnil geomorfologii oblasti. Dřívější reliéf s vršky a údolími nahradila rovina pokrytá balvany a úlomky vápence. Evropský primát drží pro porovnání flimský sesuv, při kterém v pleistocénu sklouzlo asi 12 km3 suti do údolí Rýna. Než si řeka našla novou cestu, vytvořil sesuv u dnešní švýcarské vesnice Flims jezero hluboké asi 200 m.

Free web design, web templates, web layouts, and website resources!