:. 
 :. 
 :. 

 Није лако имат вјерна друга једној државн за вас народ да постане жертвом, Пеко, а не за једнога чојека. Па ни чојека, тек чељаде, као за мене који намам чим заслужит да се живот за мене даје. Сад би ваљало ја да га за дружину дам кад га они за мене даше, па да није криво ниједноме. Еј, друже, најслађа искро срца човјекова! Ти си најскупље благо на свијет! С тобом је слатко живјет и мријет. Срећан је ко за вама не болује. Нећу рећ: срећан је ко ве има није. Нек сам ве има, моје драгоцјене зенице. Да ве нијесам има у чам би(х) ја себе рачуна и ове грке дане проводио. Ви сте моја жалост и радост! Ви сте ми снага која се злу не да да ме надвлада. Када ја живим, а вас ми није, што да ме смета друго, ситније. Нек сам ве има. па ако те од жалости очи и кости окапат. Није то млого па да ваљају два ока и кости колико једна царевина с царем и с пријестолом. Ко може друга оцијенити. Да је друштва и да је искрености, би српство спашено било, а и цијело људство! Па кад цио свијет болује без искренога друштва, како ја у пустињи да не тужим за њим.