Toisella lukemiskerralla (ja ensimmaisella suomeksi) kirja tuntui huomattavasti paremmalta kuin ensimmaisella. Puolet kirjasta ei tuntunutkaan olevan pelkkaa telttailua, eika lopun taistelukohtaus tai 19 vuotta myohwmmin -epilogikaan tuntunut niin kliseiselta kuin ensimmaisella kerralla. Kaannos on onnistunut myos hyvin (kuten aina) ja tavoitti alkuperaistekstin tunnelman niin hyvin, etta itkin tismalleen samoissa kohdissa kuin ensimmaisella kerralla. Erittain hyva paatos loistavalle sarjalle, vaikka olisinkin kaivannut Tylypahkaa enemman.