Quan va néixer Marta Subirà?
Marta Subirà i Roca   (Barcelona, 1972) és una política i gestora pública catalana, secretària de Medi Ambient i Sostenibilitat del Govern de la Generalitat de Catalunya des de gener de 2016. Des de juny de 2021 és Presidenta de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya.
Marta Subirà és llicenciada en Dret per la Universitat Pompeu Fabra, amb l'especialització de Dret Administratiu i Públic de Catalunya. Subirà ha cursat estudis de gestió pública i col·laboració públic-privada a Esade, de lideratge en la gestió pública a l'IESE., de comunicació instituciónal i corporativa a l'IDEC-UPF i de política internacional a l'Institut d'Educació Contínua de la Universitat de Cambridge.
La seva carrera professional, que es va iniciar en l'àmbit de la comunicació, s'ha centrat en la gestió del medi ambient, la mobilitat sostenible, i la lluita contra el canvi climàtic, i ha estat considerada com una de les 8 dones més influents en la protecció del medi ambient a l'estat espanyol
Des de la seva posició de responsabilitat ha impulsat la veu del govern de Catalunya davant organismes internacionals, com ara les Nacions Unides, participant a Cimeres internacionals de Canvi Climàtic de Nacions Unides des del 2009, a Cimeres del Conveni de Biodiversitat Biològica o davant la Unió Internacional per la Conservació de la Natura (IUCN), entre d'altres.
Entre 1999 i 2011 fou regidora a l'ajuntament de Sant Cugat del Vallès, on ocupà diverses àrees de responsabilitat, incloent-hi la regidoria de Comunicació, Serveis Generals i Societat de la Informació i la tinència d'alcaldia de Medi Ambient i Mobilitat entre 2007 i 2011, dins l'equip de govern encapçalat per l'alcalde Lluís Recoder.
El 5 de gener de 2011 va ser nomenada directora general de Polítiques Ambientals i Sostenibilitat del Govern de Catalunya, càrrec que va ocupar fins a l'any 2016. Durant aquest període es va aprovar, sota la seva responsabilitat, la creació del Parc Natural de les Capçaleres del Ter i del Freser, el primer Pla de Suport al Tercer Sector Ambiental de Catalunya  i la primera Estratègia Catalana d'Adaptació al Canvi Climàtic.
Posteriorment, el gener de 2016, va ser designada secretària de Medi Ambient i Sostenibilitat del Govern de Catalunya. Sota la seva responsabilitat i essent Conseller de Territori i Sostenibilitat de Catalunya, Josep Rull, es va aprovar la Llei 16/2017, d'1 d'agost, del canvi climàtic, la primera llei sobre canvi climàtic de l'estat espanyol i una llei pionera a Europa. També durant aquest període es va aconseguir una fita històrica per a resoldre l'espoli d'aigua que pateix el riu Ter des de finals dels anys 60, amb la creació de la Taula del Ter i l'acord multilateral que garanteix la recuperació dels cabals ecològics del riu.
Durant els anys que ha estat secretària de Medi Ambient i Sostenibilitat del Govern ha impulsat la recuperació de les polítiques de medi natural i la biodiversitat a Catalunya en un període de forta crisis econòmica i recursos econòmics escassos, s'ha aprovat l'Estratègia del Patrimoni Natural i la Biodiversitat, el primer Informe sobre l'Estat de la Natura a Catalunya i s'ha creat l'Agència de la Natura de Catalunya, un projecte que s'havia intentat en legislatures anteriors sense èxit. Marta Subirà també ha impulsat intensament la custòdia del territori i s'ha  recuperat la capacitat de comprar per al patrimoni públic finques d'alt valor natural, com el Volcà de Santa Margarita, a la Garrotxa, o la Finca del Vinyet, a la desembocadura del Gaià (Tarragona). Altres projectes s'han adreçat a impulsar la mobilitat sostenible i la millora de la qualitat de l'aire, la transició a l'economia circular, la mitigació i l'adaptació al canvi climàtic, la recuperació dels cabals ecològics o la millora de les masses fluvials.
Marta Subirà ha estat presidenta del consell d'administració de l'ens d'abastament Aigües Ter Llobregat, membre del Consell d'administració de l'Agència Catalana de l'Aigua i de l'Agència de Residus de Catalunya.[cal citació]
És membre del Consell Assessor Sectorial del Campus del Patrimoni Cultural i Natural de la Universitat de Girona, membre del Consell Assessor Monogràfic de Mobilitat Elèctrica del Col·legi d'Enginyers Industrials de Catalunya i membre del Consejo Asesor del Observatorio de Economía Circular del Club de Excelencia en Sostenibilidad.[cal citació]
El 1972.