Sintetitza el text següent:
El pare, el germà i la cunyada del president d’ERC, Oriol Junqueras, n’han llegit una carta en l’acte d’homenatge a l’esplanada dels Lledoners, al costat de la presó.
‘La presó no és tan sols que pugui acabar essent útil, és que segurament és indispensable perquè el món obri els ulls i s’adoni de la mena d’estat al qual ens enfrontem’.
Junqueras hi ha afegit que la presó també és ‘imprescindible’ per a mostrar la ‘voluntat granítica’ en la defensa de la democràcia i les llibertats fonamentals.
Llegiu ací la carta completa:
La presó ha reforçat les meves conviccions, els meus ideals i tinc encara més ganes de treballar per la democràcia, la llibertat i els ciutadans d’aquest país.
No m’he mogut ni un mil·límetre d’allò que he defensat tota la vida i encara menys ara que som més a prop que mai.
No m’he mogut ni un mil·límetre de l’objectiu d’aconseguir la independència de Catalunya i de fer un nou país d’oportunitats per a tothom.
Si creien que empresonant-nos recularíem o canviaríem, no ens coneixen, ni a nosaltres ni al poble català.
I encara voldria dir més, la presó probablement serà la seva pitjor decisió, perquè serà la seva derrota.
Ara ja saben, com els havíem dit tantes vegades, que estem disposats a absolutament tot, sempre de manera pacífica, per defensar la democràcia i que els ciutadans de Catalunya, tots, puguin decidir el futur del país.
Ens deien que no faríem el referèndum, posaven en dubte la nostra voluntat, i avui han vist que el vam fer i que n’assumim les conseqüències amb tota la determinació, perquè sabem que defensar la democràcia no és cap delicte, i que fer un referèndum no és cap delicte.
Per tant, la presó no només és que pugui acabar sent útil, és que segurament és indispensable perquè el món obri els ulls i s’adoni del tipus d’estat al qual ens enfrontem i, a la vegada, és imprescindible també per mostrar la nostra voluntat granítica en defensa de la democràcia i les llibertats fonamentals.
En els estats poc democràtics, la presó no és cap excepcionalitat, no ho ha estat enlloc del món on s’ha lluitat per la defensa dels drets i les llibertats, de la justícia social i de la llibertat nacional.
I sabíem que això podia passar, tant o més perquè coneixem el rostre d’aquest estat i com ha reaccionat sempre davant l’exigència de llibertat i de justícia.
Probablement, la presó esdevé imprescindible per avançar, és el preu de la llibertat.
Avui, un any després, som molt forts.
Ens sentim forts, ho heu de saber.
I serem immensament forts si sabem que persistiu, que hi sou, serenament però amb tota la determinació i la il·lusió intactes.
Estem preparats pel judici que arribarà tard o d’hora i sabem que no serà just.
Ho sabem i ho afrontem molt conscients dels costos personals i humans.
Però nosaltres seguirem.
No saben que els hem perdut la por, que podran tancar-nos aquí anys i anys però que això no farà davallar l’anhel de llibertat sinó que n’esdevindrà un clam.
Estic molt orgullós de tots i cadascun de vosaltres.
I us encoratjo a seguir treballant per la llibertat, per la justícia social i per assolir una República de dones i d’homes lliures on mai no es pugui tancar ningú a la presó per voler votar, on la justícia sigui justa i on es posin els recursos al servei de la majoria.
Cada vespre sentim l’escalf de tots vosaltres, les vostres veus, i notem el suport a través de les cartes i cartes que arriben de tot arreu.
Aquí, sovint els detalls són d’una emotivitat intensa, impagable per a tots i cadascun de nosaltres.
A les nits, en la solitud de la cel·la, penso en el país, en la gent, en tota la gent, i cada dia en els meus fills, en la meva família, als que estimo tant i tant trobo a faltar.
És el més difícil de gestionar d’aquesta situació.
Perquè són ells els que pateixen de manera més crua aquesta repressió.
Sé, però, que ells també senten el vostre escalf, la vostra estima.
Us ho agraeixo profundament.
Evidentment, la presó és dura, sovint ho comentem amb els companys.
Porto gairebé un any lluny de la meva família, dels meus fills i dels meus amics, però sé que cada vegada que venen els puc mirar als ulls.
És per això que guanyarem!
Endavant i somrieu, perquè la nostra determinació és ferma i ho serà fins al final, fins que siguem lliures, fins que aconseguim la llibertat del país.
No fallarem a la vostra dignitat.
Guanyarem.
Oriol Junqueras.
President d’Esquerra Republicana.
Presó dels Lledoners, 1r de novembre de 2018»
Familiars de Junqueres llegeixen una carta seva en l'homenatge un any després d'estar empresonat. Junqueras considera la presó indispensable perquè el món vegi com és l'estat espanyol que condemna els dirigents catalans i mostra la seva voluntat de democràcia. A més, Junqueras afirma no haver canviat de parer respecte a la independència i demana continuar treballant per la República.