El text següent parla sobre el tema Sociologia?
La inductància és una mesura del flux magnètic                         Φ                 {\displaystyle \Phi }    al llarg d'un circuit elèctric creat per un corrent elèctric que flueix a través d'un circuit elèctric i, en conseqüència, crea un camp magnètic; en el Sistema Internacional es mesura en henrys (símbol                         H                 {\displaystyle H}   ), en honor de Joseph Henry. Es pot definir com el factor de proporcionalitat entre el flux produït i la intensitat del corrent que el genera:                         L         =                                 Φ             i                                     {\displaystyle L={\frac {\Phi }{i}}}   on                         L                 {\displaystyle L}    és la inductància,                         i                 {\displaystyle i}    és la intensitat de corrent (en amperes) i                         Φ                 {\displaystyle \Phi }    és el flux de camp magnètic (en webers). S'utilitza el símbol                         L                 {\displaystyle L}    per a la inductància en honor del físic Heinrich Lenz. El mateix terme "inductància" fou establert per Oliver Heaviside el febrer del 1886. La fórmula anterior utilitzant les unitats del SI, seria:                         1         H         =                                                1               W               b                                         1               A                                                  {\displaystyle 1H={\frac {1Wb}{1A}}}   En realitat, la quantitat que acabem de definir és l'anomenada autoinductància, ja que el camp magnètic és creat només pel conductor que transporta el corrent. D'acord amb la llei d'Ampère i la llei de Lenz, el flux de camp magnètic crea una força electromotriu induïda (                                   v                        i             n             d                                     {\displaystyle v_{ind}}   ) al conductor que s'oposa a qualsevol variació del corrent original, de manera que                                     v                        i             n             d                             =         −                                                d               Φ                                         d               t                                                  {\displaystyle v_{ind}=-{\frac {d\Phi }{dt}}}   i substituint el flux per                         L         ×         i                 {\displaystyle L\times i}   , segons la definició d'inductància que hem donat:                                    v                        i             n             d                             =         −         L                                                d               I                                         d               t                                                  {\displaystyle v_{ind}=-L{\frac {dI}{dt}}}   de manera que podem considerar la inductància com el factor de proporcionalitat entre la força electromotriu induïda i la variació temporal de la intensitat.
No.