Quina temàtica explora el text?
Francesc de Barbens, nascut com a Ramón Janer Isan (Barbens, Pla d'Urgell, 20 de desembre de 1875 - Barcelona, 7 de novembre de 1920) fou un religiós caputxí (1891) i professor de filosofia i teologia català.Nascut com a Ramón Janer Isan, va canviar el seu nom pel de Francesc de Barbens amb el qual va signar els seus llibres i treballs. Va estudiar a l'Escola Pia de Tàrrega, i va entrar en l'Orde Caputxí en 1891. Va estudiar en els seminaris de Pamplona i Sarrià, i es va ordenar sacerdot el 1898. Exerceix de professor de Teologia a Sarrià i a Manresa. El 1903, va ser nomenat professor de filosofia en el convent d'Olot, a Girona, i va publicar els seus primers articles en publicacions locals -Revista Olotina i El Deber-. Des de 1908, va col·laborar en Estudios Franciscanos i el 1909 va ser traslladat al convent de Nostra Senyora de Pompeia, a Barcelona, on va romandre la resta dels seus dies, quan va morir a causa d'un coma diabètic.Es va interessar en la psicopedagogia i col·laborà a l'Escola de Mestres de Barcelona, que va haver aviat de tancar. Va impartir algun curs de psicologia per a mestres, com ara a l'Escola d'Estiu de la Mancomunitat de Catalunya de 1915, a la Universitat Industrial de Barcelona. Preocupat pel desenvolupament de la "filosofia materialista i agnosticista" a Espanya, va respondre elaborant una psicologia de base espiritualista. En la seva obra van influir autors com Santiago Ramón i Cajal, el cardenal Mercier, i el catedràtic de filosofia Antonio Hernández Fajarnés.Convençut de la necessitat que el mestre tingués algunes idees bàsiques de psicologia normal i patològica, en la seva tasca d'ensenyament i formació d'escolars, va elaborar alguns manuals didàctics, a la llum d'una ideologia cristiana i espiritualista, i d'altres sobre la situació dels manicomis i les reformes que l'autor estimava necessari introduir-hi. Va rebre la influència europea que el va portar a defensar la Psicologia experimental. I, al mateix temps, el pensament neotomista de l'època, des de la Universitat de Lovaina, el va portar a explicar les relacions entre matèria i esperit i l'enllaç funcional amb el sistema nerviós.
El text tracta sobre filosofia.