Identifica la temàtica clau del text.
En criptografia, el  bloc d'un sol ús, o  quadern d'un sol ús  (de l'anglès  one-time pad ) és un tipus d'algorisme de xifratge pel qual el text en clar es combina amb una clau aleatòria o  «llibreta»  igual de llarga que el text en clar i que només s'utilitza una vegada. Va ser inventat el 1917. Si la clau és veritablement aleatòria, mai es reutilitza i, per descomptat, es manté en secret, es pot demostrar que el mètode de la llibreta d'un sol ús és irrompible. Un dels seus sinònims pot ser quadern. La part del nom relativa a la «llibreta» procedeix de les implementacions inicials en les quals la clau es distribuïa en forma de llibreta de paper, de manera que la pàgina podia trencar-se i destruir després del seu ús. Per facilitar l'ocultació, de vegades la llibreta era físicament molt petita.La llibreta d'un sol ús prové del xifratge de Vernam, que rep el seu nom de Gilbert Vernam, un dels seus inventors. El sistema de Vernam era un xifratge que combinava un missatge amb una clau que es llegia d'un bucle de cinta de paper. En la seva forma original, el sistema de Vernam no era irrompible perquè la clau es podia reutilitzar. L'ús únic vi una mica després, quan Joseph Mauborgne va reconèixer que si la cinta de la clau era completament aleatòria, s'incrementaria la dificultat criptoanalítica. Alguns autors empren el terme «xifratge de Vernam» com a sinònim de «llibreta d'un sol ús», mentre que altres l'utilitzen per a qualsevol xifratge de flux additiu, incloent-hi els basats en un generador de nombres pseudoaleatoris criptogràficament segur; sota el farem servir en aquest últim sentit.
El text tracta sobre informàtica.