Què li diuen que faci el Jaumet?
-Afanya't, Jaumet, ves! toca el nas a la nena i jo et donaré una faldada de peres!…- i va alçar-se.
-Jo no!
-Per què?
-Jo no!
-No vols que vingui? Per què? si jo te la dono la nena! Jo venir?  Fuig home!… ja… ja… ja! Vaig a cercar les peres. Adeu,  Jaumet!… mira, si estimes la nena, jo pegaré als que't diguin
Carbassot.

I el gollut va somriure infantívolament; i la Roser sentía que'l cor se li eixamplava, i agafà entre ses mans el cap del seu germà i va fer-li un bes al mig de la frontalera, tancant els ulls amb devoció, com si besés l'imatge del seu fill, emmirallada en la pensa malaltissa del pobre gollut que s'encaminava vers el tocom on era la nena, per a tocar-li el nasset camús, com feia sempre.
-Gorda-la bé la noia, sents? que ara és teua!
Que toqui el nas a la nena.