Extreu les principals categories de les quals parla el text següent:
Sé que m'adreço al Racó, espai on la majoria es militant en la causa catalana, en tots els seus aspectes tant polítics com culturals i com de... consum. Penso que el consum es una eina potser amb més força que la pròpia democràcia, segons el que consumim configurem el nostre entorn fins i tot el polític, cada vegada que ens gastem els dinerons en una cosa donem un missatge al mercat, i quan deixem de consumir quelcom també el donem, la qüestió es com fer que es produeixin les correccions adequades? Avui he sortit a buscar un present de reixos per la meva estimada, i he anat a una joieria de Gràcia on també tenen rellotgeria, la qüestió es que estava dubtant entre un de dos models de rellotge de la marca "CUSTO" o unes arrencades d'una de les col·leccions pròpies d'aquesta joieria, (la col·lecció Modernista). Els rellotges eren més barats que no pas les arracades, desprès de valorar els pros i contres de cada ítem, li he preguntat al senyor que m'atenia: I aquest rellotges de CUSTO, com estan fets per una marca de Barcelona, deuen tenir les instruccions en català, oi? L'home m'ha dit ràpidament, -No son en castellà i en anglès -i ha afegit sense vacil·lar- La nostra col·leció si que esta feta tota en català. -Si us plau m'emportaré les arracades -he respost a l'acte. Si tot va com ha d'anar el joier que m'ha atès, transmetrà d'alguna manera al viatjant de CUSTO, aquest cas, però si això es fes massivament amb tota mena de productes, si tothom anés a establiments sense complexos nacionals, la normalització del país seria pràcticament immediata. No ens tallem els nostres diners tenen més força del que realment ens pensem, i encara més quan hi ha crisis.
Gràcia : Entitat_Geopolítica, Barcelona : Entitat_Geopolítica, CUSTO : empresa_privada, rellotges : roba