Què va anunciar el protagonista?
-Vull fer un passeig tot sol… vull pensar moltes coses- va dir al brancal de la porta i s'anà allunyant. S'anà fent petit, petit entre les soques dels arbres, les mates de brucs i les volivardes.
El seu pare tremolava i la mare va tapar-se els ulls i trencà en un plor de condol, tot dient:
-Ai, si veu que no te mà!…
-Déu faci que no's mati… que no's tiri cingle avall…
-Calla, tu! No cridis la desgràcia.
-Aneu-hi… aneu-hi… no el deixeu sol… que no podrà contenir la pena!…- afegia sa mare ofegant-se.
A l'era van aturar el batre, tota la batllia se encongia al davant seu; i en Joan mormolant feliç una harmonia que li dictava sa ardenta inspiració, s'anava fent petit… petit, entre les eures i les albes, les falgueres i els arbossos.
-Només un que hi vagi!… Vós!… seguint-lo per la carena, pel cantó bagueny- digué el pastor al pare.
-Jo hi aniré,- barbotejà la Remei.
-Poc a poc… no feu remor!…
I amagant-se darrera els arbres el seguiren el pare i la Remei. Després s'hi afegiren la mare i el pastor i fins els mossos pel cantó solei de la muntanya.
Que volia fer un passeig tot sol i volia pensar moltes coses.