Llista i classifica les entitats que s'esmenten al text:
Manuela Solís i Claràs (València, 27 de juny de 1862 - València, 1910) fou una metgessa, ginecòloga valenciana i la primera dona que obté la llicenciatura en medicina a la Universitat de València. En les darreres dècades del segle xix, els avanços lliberals en educació feren que algunes dones començaren els estudis de batxillerat i accediren a les aules universitàries. El director de l'Escola Normal de València, Prudencio Solís Miguel, seria, junt al professor de la mateixa Escola, Baltasar Perales, un dels homes que, confiant que l'avanç social es produiria mitjançant l'accés a l'educació per part de la major part de la població, incloses les dones, signaren a les seues filles els permisos necessaris per poder matricular-se en l'Institut Lluís Vives. Manuela Solís estudià, per tant, el batxillerat a l'Institut Lluís Vives de València, l'únic existent en aquells moments i, allí, amb unes excel·lents notes, aconseguiria el títol en juliol de 1882. Fou una de les primeres valencianes que l'obtingué. També serà pionera a matricular-se a la Facultat de Medicina, així com, el 1882, la primera dona a matricular-se a la Universitat de València. Malgrat les dificultats que altres dones com Concepción Aleixandre tingueren per accedir a les aules, el fet que dos germans cursaren també la mateixa carrera, creiem que va influir en una major normalitat per tal de realitzar els seus estudis, que finalitzarà de manera brillant i aconseguirà el grau de llicenciatura el 1889. La formació que va rebre fou excepcional. Cal recordar que fou deixebla de catedràtics com Peregrín Casanova i Ramon y Cajal, dels quals parlaria amb respecte i admiració anys després. Una vegada llicenciada, es trasllada a Madrid, a treballar i fer pràctiques a l'Instituto de Terapéutica Operatoria, que funcionava com a escola quirúrgica de postgrau en l'Hospital de la Princesa. Conegut com a Instituto Rubio, per ser el seu fundador el metge i republicà Federico Rubio y Gali, proporcionava una formació en medicina d'autèntica avantguarda, alhora que realitzava tasques d'assistència social. Manuela Solís hi treballaria en les infermeries dels doctors Gutiérrez i Soler. En l'Institut coneix qui seria el seu marit, el doctor Reyes Romero. Torna a València i obri consulta en el carrer de Colom, front al carrer de Pizarro: esdevingué tot un esdeveniment el fet d'obrir consulta una dona en l'any 1892. Desitjant aprofundir en els seus coneixements, es traslladà a París, on treballarà en la Clínica de Parts de la Facultat de Medicina. Quan torna, cursa el doctorat a Madrid i aconsegueix el grau de doctora en Medicina i Cirurgia, el 1905, especialitzant-se en ginecologia i molt prompte, a l'abril de 1906, és elegida membre de la Societat Ginecològica Espanyola. Combina així les tasques clíniques amb la recerca, i obri una consulta als carrers de Sant Mateo i Fuencarral de Madrid.
Manuela Solís i Claràs : persona, València : Entitat_Geopolítica, Universitat de València : educació, Escola Normal de València : educació, Prudencio Solís Miguel : persona, Baltasar Perales : persona, Institut Lluís Vives : educació, Manuela Solís : persona, Facultat de Medicina : educació, Concepción Aleixandre : persona, Peregrín Casanova : persona, Ramon y Cajal : estudiós/científic, Madrid : Entitat_Geopolítica, Instituto de Terapéutica Operatoria : organització, Hospital de la Princesa : hospital, Federico Rubio y Gali : persona, Reyes Romero : persona, Instituto Rubio : educació, Gutiérrez : persona, Soler : persona, carrer de Colom : ubicació, carrer de Pizarro : ubicació, París : Entitat_Geopolítica, Clínica de Parts : hospital, Societat Ginecològica Espanyola : organització, carrers de Sant Mateo i Fuencarral : ubicació