Quants ha matat l'Andreu?
-I dôs? cons n'haveu mort?
-Aquest fa set!- va respondre amb urc l'Andreu.
-El setè- va repetir amb astorament la vella, bo i baixant l'escala de fusta negrosa que es perdia en la foscor de les estades tancades. Tot vestint-se van baixar tots els nois encuriosits i amb els ulls ensunyats, van ullejar aquella bèstia morta que es refredava damunt les lloses de l'entrada.
-Que és gros!
-Quin pèl!… quina cellerrada en té a l'esquena… quin pèl més gruixut… Oh! i i fa dues menes de color!…
-Que no té ullals?
-No. Es jove. ¡Si tingués ullals no el podria dur!
-Quina por! Uix, quines dents!…
-No sé pas com teniu pit, Andreu!
Set.