Quin és el tema principal d'aquest text?
La notació polonesa inversa (RPN en anglès, Reverse Polish Notation) o notació postfix és un mètode d'introducció de dades alternatiu a l'algebraic. Va ser creat pel filòsof i científic de la computació australià Charles Leonard Hamblin a mitjans dels anys 1950. Deriva de la notació polonesa inventada pel matemàtic polonès Jan Lukasiewicz.
A la dècada dels 60 aquest mètode va ser introduït als ordinadors. Posteriorment, Hewlett-Packard (HP) el va aplicar per primera vegada a la calculadora de sobretaula HP-9100A el 1968.El seu principi és el d'avaluar les dades directament quan s'introdueixen i manejar-les dintre d'una estructura LIFO (Last In First Out), mètode que optimitza els processos a l'hora de programar.
Bàsicament les diferències amb el mètode algebraic són que, per avaluar les dades directament quan s'introdueixen, no és necessari ordenar-ne l'avaluació, i que per a executar un ordre, primer s'han d'introduir tots els seus arguments, així, per a fer una simple suma 
  
    
      
        
        
        a
        +
        b
        =
        c
      
    
    {\displaystyle \,\!a+b=c}
   el RPN ho ordenaria 
  
    
      
        
        
        a
         
        b
         
        +
      
    
    {\displaystyle \,\!a\ b\ +}
  , deixant el resultat 
  
    
      
        
        
        c
      
    
    {\displaystyle \,\!c}
   directament.
Cal tenir en compte que la notació polonesa inversa no és literalment la imatge especular de la notació polonesa: amb operadors no-commutatius (com la resta o la divisió), l'ordre dels operands ha de romandre constant. Així per tant, «
  
    
      
        
        
        6
        
          /
        
        2
      
    
    {\displaystyle \,\!6/2}
  » es tradueix a la notació polonesa com «
  
    
      
        
        
        
          /
        
        6
         
        2
      
    
    {\displaystyle \,\!/6\ 2}
  » i a la notació polonesa inversa com «
  
    
      
        
        
        6
         
        2
        
          /
        
      
    
    {\displaystyle \,\!6\ 2/}
  ». Amb nombres superiors a 9, també se segueix el costum d'escriure'ls d'esquerra a dreta.
El text tracta sobre matemàtiques.