Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.
Les pluges d'aquest estiu i les temperatures suaus de la tardor han propiciat que aquesta sigui una bona temporada tofonaire.
Tot i que encara queda un mes i mig per finalitzar la campanya, el responsable de l'àrea de productes forestals del Centre Tecnològic Forestal de Catalunya, Daniel Oliach, estima que la producció de tòfona arribarà enguany a les cinc tones, una xifra que supera amb escreix la producció de l'any passat, quan no es van superar les dues tones.
Segons Oliach, la manca de pluges i el furtivisme posen en perill el futur de la tòfona silvestre.
Per això, des del CTFC proposen tancar els tofoners del bosc per protegir-los d'un dels seus principals furtius: el porc senglar.
Els pronòstics que els tofonaires van fer a principis de temporada s'estan complint i tot apunta que aquesta serà una bona campanya.
Oficialment, la recol·lecció d'aquest fong va començar el 15 de novembre i s'allargarà fins el 15 de març.
Les pluges constants de l'estiu i les temperatures suaus de la tardor han ajudat a fer-ho possible.
Des del Centre Tecnològic Forestal de Catalunya (CTFC), Daniel Oliach ha explicat que, com sol ser el més habitual, la majoria de la producció continua sent la de tòfona silvestre.
Amb tot, la tòfona que creix als boscos catalans cada cop és més escassa a causa de l'estat de degradació amb què es troben molts d'aquests boscos.
Per això, la tòfona de cultiu cada any va agafant més força i les plantacions més antigues ja comencen a donar els primers fruits (es calcula que triguen una dècada a aparèixer).
Tot i això, Oliach ha explicat que Catalunya encara té molt camí per recórrer per tal d'equiparar-se a d'altres zones de l'Estat, com Terol, on la producció de tòfona de cultiu és molt més gran.
El CTFC està estudiant mesures per protegir les tofoneres silvestres d'un dels seus principals furtius: el porc senglar.
El responsable de l'àrea de productes forestals considera que una bona solució seria tancar els tofoners del bosc.
Per això, demana a l'administració que no posi impediments a l'arrendatari o propietari de la finca on hi ha ubicades les tofoneres per posar-hi una tanca.
És més, proposa que se'ls ofereixi ajuda econòmica per a fer-ho, "ja que es tracta d'un patrimoni natural que tenim i que cal conservar".
De la seva banda, el tofonaire Pere Muxí creu que el problema del porc senglar "és relatiu, perquè amb diners s'acaba.
Es posen unes tanques als tofoners i els animals no hi entren".
Per això, Muxí ha afirmat que, per ell, el principal problema són els furtius, "tant les persones que cullen tòfones sense llicència com aquells que sí que tenen llicència però que duen a terme males pràctiques".
El tofonaire berguedà ha demanat que la justícia actuï amb "més celeritat" amb aquests casos.
L'elevada producció de tòfona que hi ha enguany fa que el preu d'aquest fong se situï entre els 250 i els 500 euros el quilo, en funció de la seva mida i forma.
Als tofonaires, però, no els agrada quantificar-ho en quilos, sinó en grams perquè "el públic general no necessita comprar gaire quantitat de tòfona i la gent queda parada quan veu que amb 10 euros pot tenir una tòfona", ha relatat Muxí.
Muxí ha explicat que la dinàmica de preus és la mateixa en la tòfona silvestre que en la de cultiu, fet que "desmitifica que la tòfona silvestre sigui més bona".
De fet, segons Muxí, la qualitat depèn de molts factors com "el terreny on viu, la orientació de la parcel·la o si el terreny està ben estructurat i sanejat".
Tot i que a Catalunya hi ha la Llotja de Vic, que és qui fixa setmanalment el preu de la tòfona, Muxí ha explicat que els preus "es marquen a França".
"Els preus van en funció de la demanda que hi ha a França i, segons això, es fixen als diversos mercats de l'estat espanyol com Terol, Graus o Vic", ha explicat el tofonaire.
En aquest sentit, Muxí ha relatat que la tòfona està molt ben valorada al mercat francès, ja que allà "no has d'explicar a ningú què és la tòfona, tothom la coneix i la valora".
De fet, un 90% de les tòfones que cull Muxí al llarg de la temporada les ven a França.
Incentivar el consum intern
Oliach lamenta que el 90% de la tòfona catalana s'acabi exportant a països com França o Itàlia -que en són els principals consumidors- i creu que cal donar a conèixer més i millor la tòfona per incrementar-ne el consum intern.
En aquest sentit, considera que és primordial formar joves cuiners i continuar promocionant el producte en fires com les de Centelles (Osona), Cal Rosal (Olvan, Berguedà) i Solsona.
La pluja de l'estiu i la dolcesa de la tardor s'han conjurat per a portar-nos una bona temporada de tòfones. Existeixen tòfones de cultiu, però encara el 90% de la producció és tòfona silvestre. El problema que té aquesta última són els senglars i els tofonaires furtius. Els preus els fixa l'alta demanda de França.