Què demana el primer personatge que parla?
-Tot això em sembla molt bé: ara només cal que no facis algun paper ridícul.
En Llucià ha saltat del llit amb el seu pijama verd i rosa, s'ha calçat unes xinel·les de palla, ha glopejat aigua amb elíxir, i ha dit a l'Adelaida: -Vols fer-me el favor de venir amb mi?
-On vols que t'acompanyi, a aquestes hores?
-Vina i no te'n penediràs?
-Ah, vaja! No recordava que avui és el dia dels Reis.
L'Adelaida salta del llit, s'abriga amb una bata folgadíssima, i segueix al seu espòs, que li pren la mà amb certa manyagueria. Ella es deixa portar sense goig ni pena. Entren en el menjador, discretament aclarit a través de les cortines tirades. Davant de l'escalfapanxes hi ha un escarpí de seda groga. L'Adelaida s'inclina vers l'escarpí i en treu un petit embolcall.
-Per a mi?
-Per a tu. És a dir, suposo que els Reis l'han deixat per a tu.  No hi ha cap adreça?

Que algú no faci un paper ridícul.