Qui va compondre La paraula contrària?
El 2015, Erri De Luca va escriure La paraula contrària, un al·legat en defensa de la llibertat d'expressió i de la relació entre la cultura i les lluites socials, arran de l'amenaça de pena de presó que li queia damunt per haver manifestat en un diari que s'havien de sabotejar unes obres del TGV en la vall alpina de Susa. Superada aquesta situació, el 2016, De Luca va treure la novel·la La natura exposada, que ara publica Bromera i que arribarà a les llibreries aquesta setmana entrant. La natura exposada situa de protagonista un escultor que, en un poble allunyat a les muntanyes, es dedica a passar persones clandestinament d'un costat a l'altre de la frontera. No ho fa pas per diners, i això crida l'atenció d'un periodista que n'explica la història. Deixant-lo al descobert, aquesta situació portarà l'escultor a marxar i establir-se en un poble a la vora de la mar. Allà, el capellà li encarregarà restaurar una estàtua de Crist i dotar-lo de sexe. Podeu llegir-ne un fragment. L'editor de Bromera, Gonçal López-Pampló, explica: «L'obra d'Erri De Luca té entitat pròpia pel seu estil singular: poètic, essencial, contundent. En algunes ocasions, se sintetitza i s'acosta a l'assaig o les memòries; en altres, s'amplia cap a l'article periodístic o la denúncia política; finalment, com ocorre a La natura exposada, l'element narratiu guanya protagonisme, sense perdre aquest alè líric tan característic. En aquesta novel·la, tenim dos eixos fonamentals: d'una banda, la reflexió sobre la frontera, entesa com un pas conflictiu i alhora porós; de l'altra, hi ha una reflexió sobre allò sagrat i allò profà. L'escultor protagonista haurà d'enfrontar-se a un encàrrec ben especial: la creació d'una estàtua en la qual podria haver de reproduir el sexe de Crist. Amb aquests ingredients, La natura exposada, en la traducció catalana d'Albert Pejó, esdevé un pas més en la sòlida trajectòria de l'autor napolità.»
Erri De Luca.