On va pujar?
Després pujà calmosament l'escala de fusta.
-Què fa el noi?
-M'apar que té febre!
-Què li heu fet?
-La mare li ha fet unes untures.
L'Andreu va esdevenir tremolós com si la ventada el somogués. Entrà en la cambra on hi havia el seu fill retut dins el bressol amb els ulls clucs i ruflant fadigosament; tenia la pell bullent i bevia amb desfici tot el que li donaven.
-De quan ençà que està així?
-Tot just tu marxaves ha començat a posar-se calent, calent, tot pioc. Hi ha estones que s'aixereix… altres que s'atronca!
-I què espereu tantes hores?- va fer l'Andreu enfellonint-se.
-Tu diràs, que ets l'amo- va respondre la Tecla, mirant-lo de fit a fit amb altivesa.
-Per què són els metges?- exclamà amb indignació.
A l'escala de fusta.