Identifica la temàtica clau d'aquest text.
El pétasos (en grec antic πέτασος, pétasos) era un barret rodó amb ala ampla i plana. Els antics grecs pensaven que era d'origen tessali igualment que la clàmide, que formaven part de l'equipament dels joves quan servien a la cavalleria. Molts dels efebs que participaven a les processons de les Panatenees, representats al Fris del Partenó portaven aquesta indumentària, i també els joves que anaven al gimnàs, i és una de les més comunes en les representacions de les figures a la ceràmica grega. Des de molt antic es representava Hermes amb un pétasos, encara que amb una ala molt estreta, que quasi no sembla aquesta classe de barret. A finals del segle v aC, les imatges d'Hermes porten ocasionalment un pétasos alat, i sempre en les imatges romanes (Mercuri), indicant la seva rapidesa com a missatger dels déus. També es troben les ales a la κυνέη αἵδου ("Kinée aídou", elm sagrat) que portava Perseu. El pétasos que portaven els viatgers i els caçadors se subjectava fortament al cap amb una cinta exterior que el fixava al crani, i una corretja per sota la barbeta que permetia penjar-se'l del coll sobre l'esquena en cas que fes nosa, cosa que permetia en les representacions mostrar completament les formes del cap i dels cabells. Les ales del pétasos no eren moltes vegades rodones, sinó de formes imaginatives i variades, i de vegades tenia dues ales sobreposades que permetien que una s'abaixés per tapar les orelles o el clatell. A l'època hel·lenística es portava una varietat macedònia del πέτασος, anomenada καυσία (causia), principalment com a emblema del poder.D'aquest capell, va néixer l'expressió grega «ὑπὸ πέτασον ἄγειν», utilitzada per la Septuaginta (2 Macabeus 4, 12), que literalment vol dir 'portar sota el pétasos, és a dir, 'conduir al gimnàs'. Els romans l'usaven també al teatre per protegir-se del sol.
El text tracta sobre indumentària.