Quina temàtica explora el text?
L'arquitectura fàl·lica, conscientment o inconscient, crea una representació simbòlica del fal·lus. Els edificis que intencionadament o no s'assemblen al penis humà són una font d'entreteniment per locals i turistes en diversos llocs del món. Es troben imatges fàl·liques deliberades en cultures antigues, i en els enllaços a cultures antigues trobats en artefactes tradicionals. Els antics grecs i romans celebraven festes fàl·liques i construïen un santuari amb un fal·lus erecte per honorar Hermes, missatger dels déus. Aquestes figures podrien estar relacionades amb Min, deïtat de l'antic Egipte, que es representava subjectant el seu fal·lus erecte. S'han trobat figures de dones amb un fal·lus com a cap a Grècia i a Iugoslàvia. El simbolisme fàl·lic era present en la tradició arquitectònica de l'antiga Babilònia. Els romans, que eren molt supersticiosos, sovint feien servir imatges fàl·liques en la seva arquitectura i en productes domèstics. Les cultures antigues de moltes parts de l'Extrem Orient, incloent-hi Indonèsia, Índia (com el Lingam), Corea i el Japó, feien servir el fal·lus com a símbol de fertilitat en motius de temples i altres àmbits de la vida quotidiana. Els estudiosos de l'antropologia, la sociologia i el feminisme han ressaltat la naturalesa simbòlica de l'arquitectura fàl·lica, especialment en grans gratacels que dominen el paisatge com a símbols del domini masculí, el poder i l'autoritat política. Torres i altre estructures verticals poden tenir aquestes connotacions, i si bé hi ha exemples d'arquitectura moderna que es poden interpretar com a fàl·lics, pocs arquitectes ho han citat o reconegut com a aspecte intencional del disseny.
El text tracta sobre arquitectura.