Feia vent?
-Gonta… gonta de llevant.
-Vinga… Vinga!…
-Tomba! Tomba!
-Amunt… que és sa darrera corda!
Ja surten els calons i les pannes. Les surades es breçolen damunt les ones que lluen amb la primera mirada del sol ixent.
En els cors de la gent de l'art, aleteja l'esperança, neix el desfici de veure ço que han hajat. Tots pugen i baixen de pressa per la platja, estirant amb coratge la xarxa amb els estrops i fent crits per a atiar els companys mentres la mestra s'acosta a cada respir.
-Aneu baixant l'art.
-Vinga! Amunt minyons!
-Vinga, vinga que ja eixuguem!
Sí.