De qui tracta el text?
Alba Sabaté i Villagrasa (Manresa, 17 de febrer de  1962) és una novel·lista i catedràtica de Llengua i literatura catalana. Per la seva trajectòria a l'INS Salvador Dalí del Prat de Llobregat, el 2013 se li va atorgar el Premi Ciutat del Prat en reconeixement a la seva contribució a l'educació pública de qualitat.  La seva darrera novel·la "L'hotel blanc de la platja " ha estat finalista del Premi Prudenci Bertrana, i en ella l'autora explora l'interior de la protagonista des d'una veu narrativa carregada de poesia i delicadesa.
Sobre aquesta novel·la i el seu tractament del pas del temps  Sabaté declara :“Passa, això, quan et fas gran, com si prenguessis consciència que has arribat a un punt de no retorn, i ja només veus el temps al davant, les cicatrius que no marxen, i la mort, la teva, però també la dels que t'estimes i, encara més, la dels que t'estimen. Si tens fills  (...) encara és més intens: L'amor dels pares pels fills és el més net de tots.”
Sam Abrams escriu sobre la darrera novel·la L'hotel blanc de la platja  : La novel·la de Sabaté destaca per diversos factors: la profunditat i l'alta significació del text; la sinceritat i autenticitat en el tractament dels temes; la humanitat, la saviesa i el vitalisme radical que mostra a tota hora la narradora; la capacitat d'observació i anàlisi; el reflex insòlitament fidel del món contemporani; la bellesa, la precisió i la subtilesa de la llengua; la callada, discreta i innovadora tècnica formal."
Sobre la novel·la Aniversari ha escrit Jordi Capdevila al diari Avui :"Unes ferides i punxades que van caient lentament, tant en silencis com en accions i retrets, en tot el relat que ha bastit Alba Sabaté. Ferides i punxades per les dues bandes, acumulades en gairebé mig segle de vida comuna, que es veuen tendrament superades per les mirades, expressions i amoretes que van deixant anar un a l'altre en tota la narració. Com per compensar el dolor. Una història que destil·la una aura de placidesa, comprensió i sentiment que va generant una atmosfera de tendresa i sensibilitat en l'ànima lectora"
"Tens una mà de lluna plena”, li va dir el Frederic a l'Antònia. “El Frederic tenia la sensació que se l'estimava com mai, i que s'estimava com mai totes i cadascuna de les ferides i punxades que aquells dits acumulaven des de feia tant de temps.”
Poesia
Contes


D'Alba Sabaté i Villagrasa.