Quina temàtica explora el text?
La notació de Newton de la derivada consisteix a col·locar un punt damunt del nom de la funció, d'això ell en va dir fluxió. La notació d'Isaac Newton es fa servir principalment a mecànica. Es defineix com:                                                                x               ˙                                          =                                                d               x                                         d               t                                          =                    x           ′                  (         t         )                 {\displaystyle {\dot {x}}={\frac {dx}{dt}}=x'(t)}                                                                  x               ¨                                          =                                                                 d                                    2                                               x                                         d                                t                                    2                                                                          =                    x           ″                  (         t         )                          {\displaystyle {\ddot {x}}={\frac {d^{2}x}{dt^{2}}}=x''(t)\,}   I així. Tot i que clarament no és gaire útil per a derivades d'ordre elevat, a mecànica i altres temes d'enginyeria l'ús de derivades d'ordre molt alt és força limitat. Newton no va desenvolupar una notació estàndard per a la integració sinó que en va fer servir moltes de diferents; ara bé, la notació a bastament adoptada és la notació de Leibniz per a la integració. A física i a altres disciplines, la notació de Newton es fa servir principalment per a derivades temporals, com a oposada a la pendent o derivades de posició.
El text tracta sobre matemàtiques.