Identifica la temàtica clau d'aquest text.
La llei de Curie-Weiss descriu la susceptibilitat magnètica  χ d'un material ferromagnètic a la regió paramagnètica per sobre del punt de Curie:                         χ         =                                 C                            T               −                                T                                    c                                                                                  {\displaystyle \chi ={\frac {C}{T-T_{c}}}}   on  C és la constant de Curie i el seu valor depèn del material,  T és la temperatura absoluta mesurada en kèlvins, i  Tc és la temperatura de Curie també mesurada en kèlvins. La llei prediu una singularitat en la susceptibilitat a  T = Tc. Per sota d'aquesta temperatura, el material ferromagnètic presenta magnetització espontània. En molts de materials la llei de Curie-Weiss no és capaç de descriure la susceptibilitat a punts propers al punt de Curie, ja que està basada en una teoria del camp mitjà. En aquests punts tenim comportament crític de la forma:                         χ         ∼                                 1                            (               T               −                                T                                    c                                                                )                                    γ                                                                                  {\displaystyle \chi \sim {\frac {1}{(T-T_{c})^{\gamma }}}}   amb l'exponent crític  γ. A temperatures  T >> Tc, l'expressió de la llei de Curie-Weiss encara és vàlida, però amb  Tc substituït per una temperatura  Θ que és una mica més gran que la temperatura de Curie pròpiament dita. Alguns autors anomenen  Θ la constant de Weiss per distingir-la de la temperatura del punt de Curie.
El text tracta sobre física.