Com diuen que podran deslletar a l'infant?
-Aquest el podreu desmamar amb arengades!
I van pujar tots a dalt i van trobar la jove plorant d'esverament.
-I ara, què teniu? ploreu? ¡Això és flaquesa!… Gràcia, puja un ou, un xic de brou- va fer la llevadora amb l'urc dels professionals quan diuen quelcom que saben que farà bon efecte.
-Ara dóna-li el pit, que ja no és moro.
La llevadora va treure's tot seguit les sabates, el vestit i la mantellina, va despullar la criatura i féu el paquet tot dient:
-Fins a un altre! Ara toca a la de can Cirera.
El pare del nou cristià no va entrar a l'estada de la jove; estava tot traspostat perquè mossèn Ponç va demanar-li per la Clàudia i la Rosa, i ell abaixà els ulls i, com si se li haguessin tornat de plom, no va poder alçar-los en tot el camí.
-Uix! quins pares tan ensopits! Ella plora i ell callat com un mussol. ¿Que esperaven una mossa?…
-Vinga la teca, minyons! ¡El vinet prop meu, que som amics de petits!
Amb arengades.