Com anaven alguns?
Uns quants d'ells feien de Mosso de l'Esquadra, amb barrets de gresol ribetejat de galó vermell.
Els altres anaven de bandolers, amb unes cares molt pròpies i escopetes i trabucs. En sa companyia duien un estudiant encongit i greixós, embolicat amb un manteu ple de taques de tots colors i substàncies; i, per fi, el qui feia la capta anava vestit de dimoni inofensiu: cua llarga i banyes forrades d'estopa. Era un dimoni que semblava avergonyit o melancòlic. Tractava de vostè a la gent, i no va fer cap més endemoniadura que demanar diners; que en aquest temps sols al dimoni li pot acudir semblant cosa.
El ball… Oh, el ball!…
Se formen tots en dues files: En Serrallonga i ella, al mig.
-Serrallonga, Déu vos guard. -Qui sou vós, que no us conec?
Música i tiros.
Els que estaven a la dreta passen a l'esquerra, els de l'esquerra a la dreta.
En Serrallonga i ella se'n van del capdamunt de la fila al capdavall.
Diu ella:
-Jo, encara que sia dona, hi pendré la meva part.
De Mosso de l'Esquadra.