Identifica les entitats que apareixen en aquest text:
Pepita Caubet Delseny (Vielha, 3 d'agost de 1930 – Vielha, 16 de setembre de 2007) va ser una escriptora i poetessa en llengua occitana. L'èxit li va arribar en plena maduresa amb Era darrèra fira de Vielha (La darrera fira de Viella) i ara se la coneix sobretot per Jacinta, casa e país, la seva darrera obra publicada. Era una dona compromesa amb l'occità i activista de Càritas. Amb influències del romanticisme, va adaptar l'estil de la novel·la psicològica a la temàtica de la vida tradicional aranesa. Als seus textos es recreen els sentiments que reporta l'amor al país i a la tradició contrastats amb les diferents visions de la vida que tenen els personatges. Al seu món, neu és sinònim del país que estima, del patrimoni familiar, de la perfecció, de la blancor, de l'amor; però també pot ser un abisme de desgràcies, dolor, solitud i desesperació. Pepita Caubet Va néixer a Vielha, a la Vall d'Aran, l'any 1930. Va viure des de la infància entre muntanyes nevades i molt en contacte amb la vida ramadera, amb la llengua occitana i amb les tradicions araneses. Va néixer després d'una dictadura nacional espanyola, als sis anys va viure una guerra civil i després novament una dictadura. Sempre ha defensat la llibertat de publicar en occità, que li va restar coartada durant molts anys. L'any 1976 va guanyar el primer premi al certamen literari de la Fondacion deth Musèu Etnologic dera Val d'Aran amb l'obra Era darrèra fira de Vielha. Dos anys més tard va rebre un nou reconeixement per Varicauba. Va ser escollida consellera de cultura del Conselh Generau d'Aran, la màxima institució aranesa. Va exercir aquest càrrec durant els anys 1994 i 1995. Va ser mereixedora amb la poesia Bric-Brac del premi Occitans ara vòsta pluma 1996, que s'atorga a la Gironda. Durant el 1998 va ser vicepresidenta de la revista Tèrra Aranesa, de la qual havia estat col·laboradora des dels seus inicis. També va ser presidenta de la Fondacion deth Musèu Etnologic dera Val d'Aran. El 2002 va rebre el Premi Lengua viua per la seva aportació a la normalizació de la llengua pròpia d'Aran. El 2005 va publicar la seva novel·la Jacinta, casa e país a Pagès Editors. Va morir el 16 de setembre de 2007. Al desembre del mateix any, el Conselh Generau d'Aran la va coronar amb la distinció d'Aranesa Illustra. La poesia Varicauba és una de les seves obres més conegudes. Va ser premiada a la Vall d'Aran l'any 1978. Es tracta d'un poema de cent versos on l'autora traspua el seu amor pels paisatges aranesos i el dolor que sent en veure el mal que hi causa l'acció humana.
Pepita Caubet Delseny : artista_o_autor, Vielha : Entitat_Geopolítica, Era darrèra fira de Vielha : obra_escrita, La darrera fira de Viella : obra_escrita, Jacinta, casa e país : obra_escrita, Pepita Caubet : artista_o_autor, Varicauba : obra_escrita, Gironda : Entitat_Geopolítica, Tèrra Aranesa : mitjans_massius, Aran : Entitat_Geopolítica, Pagès Editors : empresa_privada, Càritas : organització, Vall d'Aran : Entitat_Geopolítica, Fondacion deth Musèu Etnologic dera Val d'Aran : organització, Conselh Generau d'Aran : govern, Bric-Brac : obra_escrita