Qui era Dolors Vives i Rodon?
Dolors Vives i Rodon (Valls, 15 d'agost de 1909 - Barcelona, 12 de juny de 2007) fou una pilot catalana, pionera de l'aviació espanyola durant la Segona República Espanyola.
Va nàixer en una família treballadora i els seus pares van traslladar-se a Barcelona quan ella tenia 12 anys. Fou membre fundadora del club d'aviació Aero Popular (1933) i es va treure un dels primers carnets de l'Aeroclub. Va quedar molt impressionada quan va veure el vol de la primera dona pilot catalana, Pepa Colomer (1913-2004), amb qui més endavant faria una gran amistat. El novembre de 1934 Dolors es va beneficiar d'una beca d'estudis de pilot que sortejava l'escola Progreso entre els socis de l'Aero Popular. El març de 1935 va fer l'examen pràctic per treure's la llicència de pilot, cosa que va fer amb èxit i el 20 de desembre d'aquell mateix any, Dolors, va ser anomenada vocal del Club. L'any 1936 es van donar unes beques per fer el curs de vol sense motor a Monflorite i tot i que la Dolors no s'havia interessat mai per aquest tipus de vol a l'últim moment va acceptar anar-hi i va aconseguir la llicència B de Pilot de vol sense Motor tot i que, a causa de l'esclat de la Guerra Civil la llicència no li va arribar mai.
Amb l'esclat de la guerra, la va cridar Alberto Bayo –cap de l'Aeronàutica Naval de Barcelona– i fou mobilitzada com a alferes per decret (1 d'octubre de 1936). La Generalitat va fer un curs especial destinat als pilots civils que havien estat mobilitzats a la Escola de Pilots Aviadors Militars, on Pepa Colomer era instructora. En aquest moment va ser quan Dolors i Pepa es van conèixer i van establir una amistat que mantindrien fins a la mort de Mari Pepa. Durant 3 mesos va recórrer amb un hidroavió Macchi la costa catalana per vigilar els vaixells enemics. Després, Díaz Sandino –cap de l'esquadrilla amb base al Prat i conseller de Defensa de la Generalitat– la va destinar a l'Aeròdrom Canudas, on va treballar conjuntament amb Mari Pepa Colomer 12 hores diàries enregistrant els moviments aeris. Ambdues van ser destinades a València després de passar allà el govern de la república, i més tard tornaren a Barcelona.
El 1938, a conseqüència dels bombardejos franquistes contra l'aeròdrom del Prat, es van traslladar els Serveis d'Aeronàutica a la Generalitat i ella passà a traduir documents de l'italià al català. Quan acabà la guerra, no va marxar a l'exili, es va quedar cuidant els pares, ja molt grans. El pare, d'esquerres i jutge municipal, va ser represaliat i Dolors es va encarregar de la supervivència familiar.

Una pilot catalana, pionera de l'aviació espanyola durant la Segona República Espanyola.