Digues-me de quines mencions de persones parla el text següent:
Si passa és pels nervis intensos que respira ara mateix un estat i un règim que veu com l'acció dels electors i la dels advocats i juristes l'aboca al punt que més temia
Supose que sou conscients de tot això que hem viscut aquestes darreres hores. De la frenesia en què s’han instal·lat la política catalana i espanyola. Novament, com feia temps que no passava, totes les costures del règim s’ha desfet. Però sapigueu que aquestes hores són transcendentals i que val més que estiguem a l’aguait.
Primer, i sobretot, va ser el resultat de les eleccions de diumenge, demolidors per al projecte espanyol. I la conseqüència del vot popular, que s’ha fet ben evident en maniobres desesperades que si les haguessen pogut evitar, per decòrum, les haurien evitades. Per una banda, l’incident ridícul originat per la presidència del Parlament Europeu –que ha perdut els estreps–, que li fa més mal que bé. I per una altra, la configuració accelerada del gran pacte de Colau amb Valls. Dos fets que indiquen fins a quin punt hem arribat al moll de l’os.
Colau, Valls