Qui és Maria Teresa Cabré i Castellví?
Maria Teresa Cabré i Castellví (l'Argentera, Baix Camp, 10 de febrer de 1947) és una lingüista i filòloga catalana, presidenta de l'Institut d'Estudis Catalans de 2021 ençà, en substitució de Joandomènec Ros i Aragonès. Anteriorment, n'havia estat membre numerària (1989-) i presidenta de la Secció Filològica (2014-2021).
És especialista en lingüística aplicada, lexicologia, morfologia lèxica, lexicografia, terminologia i neologia.
Actualment també dirigeix la Càtedra Pompeu Fabra de la Universitat Pompeu Fabra.
L'any 1977 es doctorà en Filosofia i Lletres a la Universitat de Barcelona, amb la tesi Lenguajes especiales: Estudio léxico-semántico de los debates parlamentarios de 1931, sota la direcció d'Antoni M. Badia i Margarit. Des de 1990 ocupà la càtedra de Lingüística Descriptiva Catalana a la Universitat de Barcelona i a partir de 1994, la càtedra de Lingüística i Terminologia de la Universitat Pompeu Fabra.
Ha treballat com a professora a la Universitat Autònoma de Barcelona (1969-1970), a l'Estudi General Lul·lià de Mallorca (vinculat a la Universitat de Barcelona, i precedent de l'actual Universitat de les Illes Balears) entre 1970 i 1971, a la Universitat de Barcelona entre 1971 i 1993, i a la Universitat Pompeu Fabra, des de 1993, on ha dirigit el programa de doctorat en Lingüística Aplicada entre 1994 i 2002, l'Escola Internacional d'Estiu de Terminologia entre 1997 i 2009, i el Màster online en Terminologia des de 2003.
Rebé de la Generalitat de Catalunya l'encàrrec de crear el 1985 el TERMCAT, i en fou la primera directora fins al 1988. Fundà el Servei de ' Catalana (actualment Serveis Lingüístics) de la Universitat de Barcelona, que va dirigir entre 1989 i 1992.  Ocupà el càrrec de vicerectora de Recerca a la Universitat Pompeu Fabra entre 1994 i 1997. Fou directora també del Centre de Referència en Enginyeria Lingüística (CREL) del Pla de Recerca de Catalunya entre 1998 i 2001. També va formar part de l'equip de redacció de la revista Quaderns Tècnics, publicació pionera de la divulgació tecnològica en català.
L'anada a la Universitat Pompeu Fabra tingué com a primera motivació la creació de l'Institut de Lingüística Aplicada (IULA), que dirigí entre 1993 i 2004. Dins de l'IULA, fundà el grup de recerca IULATERM, del qual ha estat investigadora principal fins al 2014, i hi ha dirigit l'Observatori de Neologia Arxivat 2016-12-12 a Wayback Machine. des de la seva creació a la Universitat de Barcelona fins al 2015. Actualment continua en la recerca activa dins d'IULATERM (Lèxic i Tecnologia) i presideix el Consell de l'Observatori de Neologia Arxivat 2016-12-12 a Wayback Machine..
Com a membre de l'Institut d'Estudis Catalans, l'any 1993 rebé l'encàrrec de dirigir les Oficines Lexicogràfiques, des d'on  coordinà la primera edició del  Diccionari de la ' catalana (DIEC) de l'Institut d'Estudis Catalans, publicat el 1995, que actualitzava el Diccionari General de la ' Catalana (1932) de Pompeu Fabra. L'any 2016, durant la seva presidència de la Secció Filològica (2014-actualitat), s'estan publicant diverses noves obres normatives de l'Institut d'Estudis Catalans, iniciades amb anterioritat, com l'actualització de l'Ortografia Catalana (2016) i la nova Gramàtica de la ' Catalana (2016), que han estat ratificades pel Ple de l'institut.
És membre fundadora i ha ocupat diversos càrrecs de responsabilitat a les xarxes i associacions següents: Xarxa Iberoamericana de Terminologia (RITerm), Xarxa Panllatina de terminologia (REALITER), Societat Catalana de Terminologia (SCATERM)  Associació Espanyola de Terminologia (AETER), i del grup de lèxic de l'European Linguistic Research Association (ELRA). Forma part de diversos consells assessors d'organismes (Consell Social de la ' Catalana, Consell Assessor de l'Associació Europea de Terminologia, Termnet, entre d'altres) i de nombrosos comitès científics de revistes, com Terminology, Terminàlia, Sendebar, Mots, Hermeneus, Cahiers de Linguistique sociale.
El 1996 va rebre la Medalla Narcís Monturiol al mèrit científic i el 2007 va rebre el premi internacional de Terminologia Eugen Wüster. Li fou concedit el Premi del Consell Social de la Universitat Pompeu Fabra a la Qualitat en la Docència, l'any 2009. El 2008 va ser distingida amb el grau de Chevalier de l'Ordre des Arts et des Lettres pel Ministeri de la Cultura i de la Comunicació de la República Francesa. El 2015 li fou concedida la Creu de Sant Jordi "en reconeixement a una trajectòria científica i docent que ha contribuït a prestigiar la ' catalana". L'any 2018 va ser investida doctora honoris causa per la Universitat de Ginebra en reconeixement a les seves contribucions en terminologia i lingüística. El 2019 va ser nominada Membre Internacional del Centre de Normalització i Política Lingüística de la Xina distingida per la seva experiència en lingüística aplicada, lexicografia i terminologia.
És una lingüística i filòloga catalana.