Dona'm les entitats que apareixen en el següent text:
Maria del Carme Nicolau Massó, també coneguda com a Elsa Bernhard, Elisenda Mont-Clar –o Montclar–, Narcís Blau, Margarida Jordà, Florelle (Barcelona, 1901 - 20 de novembre de 1990) fou una escriptora, periodista i traductora catalana. Filla de Josep Nicolau i Jordà nascut a Girona (1870-1954) i de Margarida Masó i Hugas natural de Castelló d'Empúries. De família benestant vinguda a menys, aquesta poetessa, narradora, autora de literatura infantil, traductora, periodista i publicista va tenir la formació característica de les filles de la burgesia catalana de principis del segle xx. El domini de la llengua francesa no només li va permetre guanyar-se la vida (fent classes a l'Escola Suïssa, per exemple), sinó que va resultar fonamental per a la seva professionalització cultural en els espais de la literatura popular i de consum en català dels anys vint i trenta, dels quals és una figura destacada. Maria del Carme Nicolau va encetar la seva carrera literària en publicacions juvenils i, poc després, va començar a obtenir premis en certàmens floralescos. De 1926 en endavant, la seva activitat escrita es va concentrar en la revista La dona catalana, exponent simultani tant de l'empenta cultural del moment (fruit de la reacció contra la repressió de la Dictadura de Primo de Rivera) com de la centralitat que estava adquirint el col·lectiu femení en el procés de normalització i modernització de les lletres catalanes. L'autora va esdevenir redactora de la revista el 1929 i se'n va acabar convertint en una de les ànimes; ho demostren tant el seu posterior ascens a redactora en cap i, ja durant la Guerra Civil, com a directora, com pel fet que hi publiqués més de set-cents textos. Responsable de seccions fixes com «Glosses del dia» (1929-1933) o «Tot passant» (1930-1933), no va parar de firmar poemes, proses, contes, traduccions, comentaris i articles d'actualitat (sobre política, societat, cultura i literatura), entrevistes i enquestes, consells de bellesa... en què, per bé que tocava qualsevol tema, la condició de la dona i allò que l'afectava fou un aspecte central. Alhora, va ser una de les principals signatures de la col·lecció Biblioteca La Dona Catalana, a la qual va donar novel·les originals i nombroses traduccions -les unes i les altres, adscrites al gènere rosa. Amb les traduccions, segons les seves paraules, pretenia difondre “sana literatura”, novel·les “que puguin ésser llegides per tothom”, amb pretensions moralitzadores evidents. La majoria d'obres que va acostar provenia del francès, d'escriptors del tombant de segle, avalades per un cert èxit popular en aquesta llengua i en castellà. També hi va publicar nombrosos contes infantils i sentimentals, poemes i articles, sovint amb pseudònims. En paral·lel amb aquesta producció, va col·laborar en altres periòdics (Mirador, on va fer crítica literària, Art Novell l'any 1923 La Nau, Diari de Sabadell, etc.) i va fer conferències en el marc d'un compromís polític doble: feminista i catalanista radical. El 1932, així mateix, havia entrat a treballar a Ràdio Barcelona, on va encarregar-se de l'espai matinal La paraula. Fidel al bàndol republicà, durant el conflicte armat va seguir participant activament en la vida cultural; entre altres coses, va fundar i codirigir la col·lecció La Novel·la Femenina amb Aurora Bertrana, on publicarà la seva obra Edelweiss (1937). La seva incursió en el món literari la va portar a escriure la novel·la Cau Roig, així com alguns contes infantils que es van publicar abans del franquisme. Durant la Guerra Civil es va convertir en directora de La Dona Catalana. La seva carrera com a escriptora i traductora va quedar estroncada amb la fi del conflicte bèl·lic. El 1938 es va traslladar a Bellver de Cerdanya per tenir-hi la seva filla Roser Sarañana i Nicolau (fruit de la relació amb el periodista Josep Sarañana i Sedó) i posteriorment es va exiliar a França, on va vincular-se a escriptors i intel·lectuals com Josep M. Lladó i Pau Casals. Al cap d'uns tres anys, vist el decurs de la Segona Guerra Mundial (i descartada la possibilitat d'anar a Mèxic), va tornar a Barcelona.
Maria del Carme Nicolau Massó : artista_o_autor, Elsa Bernhard : artista_o_autor, Elisenda Mont-Clar : artista_o_autor, Montclar : artista_o_autor, Narcís Blau : artista_o_autor, Margarida Jordà : artista_o_autor, Florelle : artista_o_autor, Barcelona : Entitat_Geopolítica, Josep Nicolau i Jordà : persona, Girona : Entitat_Geopolítica, Margarida Masó i Hugas : persona, Escola Suïssa : educació, Maria del Carme Nicolau : artista_o_autor, La dona catalana : mitjans_massius, Guerra Civil : conflicte, Glosses del dia : mitjans_massius, Tot passant : mitjans_massius, Castelló d'Empúries : Entitat_Geopolítica, Dictadura de Primo de Rivera : esdeveniment_polític, Biblioteca La Dona Catalana : obra_escrita, Mirador : mitjans_massius, Art Novell : mitjans_massius, La Nau : mitjans_massius, Diari de Sabadell : mitjans_massius, Ràdio Barcelona : mitjans_massius, La Novel·la Femenina : obra_escrita, Aurora Bertrana : artista_o_autor, Edelweiss : obra_escrita, Cau Roig : obra_escrita, La Dona Catalana : mitjans_massius, Bellver de Cerdanya : Entitat_Geopolítica, Roser Sarañana i Nicolau : persona, Josep Sarañana i Sedó : persona, França : Entitat_Geopolítica, Josep M. Lladó : artista_o_autor, Pau Casals : artista_o_autor, Segona Guerra Mundial : conflicte, Mèxic : Entitat_Geopolítica