Dona'm les entitats que apareixen en el text següent:
Dolores Gaos González-Pola (València, 2 de desembre de 1921 - Madrid, 4 de juliol de 1993), de nom artístic Lola Gaos, fou una actriu valenciana de reconegut prestigi internacional. Comença la seua trajectòria teatral a Llatinoamèrica, on la seua família s'exilià a causa de la Guerra Civil espanyola. De família republicana d'esquerres, filla de José Gaos, germana del poeta Vicente i del filòsof José Gaos González-Pola, rector de la Universitat de Madrid i exiliat a Mèxic, s'exilia com ells després de la Guerra civil a Llatinoamèrica. Comença la seua trajectòria teatral a Llatinoamèrica, on la seua família s'exilià a causa de la Guerra Civil espanyola. Torna a Espanya el 1945 i desenvolupa una carrera artística brillant en teatre, cinema i televisió. És considerada com una de les millors actrius espanyoles del segle xx. Va realitzar treballs que tenien molt a veure amb la duresa del seu físic i la seua veu enrogallada peculiar, que la feien idònia per a representar una sèrie de personatges més aviat desagradables, com els d'alcavota, bruixa, criada, vilatana pobra o representants diverses de l'Espanya profunda. Aviat va esdevenir una de les actrius secundàries habituals, malgrat la seua actitud compromesa i d'esquerres, tant civilment com professional. Quant a la faceta teatral, quan va tornar a l'estat espanyol continua amb la carrera al teatre i s'incorpora a les companyies de Mercedes Prendes, Mary Carrillo i Guillermo Marín, i forma també una companyia pròpia. En destaquen els papers a Espectros, La casa de Bernarda Alba i Woyzech. En el cinema, l'any 1949 debuta per primera vegada en la pel·lícula El sótano, del director Jaime de Mayora. El seu primer paper important al cinema li l'ofereixen Bardem i Berlanga en Esa pareja feliz, el 1951. La seua filmografia és abundant, des d'Un marido de ida y vuelta, de Luis Lucía el 1957, fins a Gran Sol, de Ferran Llagostera, el 1988. En la dècada dels seixanta, esdevé una actriu prestigiosa de repartiment i treballa amb directors com Luis Buñuel, en Viridiana (1961) i Tristana, el 1970; amb José María Forqué, a Atraco a las tres, de 1962; amb Luis García Berlanga en El verdugo, 1963; La busca, Angelino Fons, 1966; o a Mi querida señorita, de Jaime de Armiñán, el 1971; també amb Juan Antonio Bardem… Va realitzar un paper destacat amb Ovidi Montllor a la pel·lícula Furtivos, del director José Luis Borau, el 1975, en la qual encarna Martina, una vella dominant amb una duresa esgarrifosa; entre les escenes, figura la que de manera real mata un gos a cops de pal, paper que li va meréixer el premi a la millor actriu protagonista.
Dolores Gaos González-Pola : actor_o_director, València : Entitat_Geopolítica, Madrid : Entitat_Geopolítica, Lola Gaos : actor_o_director, Llatinoamèrica : Entitat_Geopolítica, José Gaos : persona, Vicente : artista_o_autor, José Gaos González-Pola : persona, Universitat de Madrid : educació, Mèxic : Entitat_Geopolítica, Espanya : Entitat_Geopolítica, Mercedes Prendes : actor_o_director, Mary Carrillo : actor_o_director, Guillermo Marín : actor_o_director, Espectros : cultura, Woyzech : cultura, Jaime de Mayora : actor_o_director, Bardem : actor_o_director, Berlanga : actor_o_director, Esa pareja feliz : pel·lícula, Un marido de ida y vuelta : pel·lícula, Luis Lucía : actor_o_director, Gran Sol : pel·lícula, Ferran Llagostera : actor_o_director, Luis Buñuel : actor_o_director, Viridiana : pel·lícula, Tristana : pel·lícula, José María Forqué : actor_o_director, Luis García Berlanga : actor_o_director, El verdugo : pel·lícula, Angelino Fons : actor_o_director, Mi querida señorita : pel·lícula, Guerra Civil espanyola : conflicte, Guerra civil : conflicte, a casa de Bernarda Alba : cultura, El sótano : pel·lícula, Atraco a las tres : pel·lícula, La busca : pel·lícula, Jaime de Armiñán : actor_o_director, Juan Antonio Bardem : actor_o_director, Ovidi Montllor : artista_o_autor, Furtivos : pel·lícula, José Luis Borau : actor_o_director, Martina : persona