Com es deia el noi?
-D'on véns, Pelifet? -li va preguntar ella.
-D'eixir-te a camí, Mió…
-Quan he vist aquell temperi, m'he ficat a la cova dels eriços…
-Ben fet que has fet, Mió. I en Pelifet donà una encanyonada, i els ulls se li posaren vermells com dos pessics de pebre; i, de tanta escalfor que hi va sentir, fins les llàgrimes se li fongueren.
L'endemà sa muller va innovar-li que el pegat havia fet efecte; i, com que ella li deia tan contenta, en Pelifet pensà que havia de donar mercès a Déu.
Quan nasqué la família, resolgué la Mió fer una gran batejada; i digué que havien de convidar l'hereu Merló i la seva mare, en senyal d'agraïment. En Pelifet complí el que li encarregava la dona, i de passada se'n baixà a casa l'estiracordetes perquè li fes fermança de mitja unça.
L 'estiracordetes arrugà les celles i digué an en Pelifet:
-Encara més diners? ¿Que n'has de fer, ara, de la mitja unça?
-Hem tingut una família i s'ha de batejar…
-Així, així!… ¿Vas a Manlleu i poses fills al món? Tu si que faràs la paret dreta!
Pelifet.