Quin és el tema principal d'aquest text?
La Santa Casa de Misericórdia (en portuguès, Santa Casa da Misericórdia) és una institució portuguesa que dona tractament i suport a malalts i discapacitats, fundada el 15 d'agost de 1498 a Lisboa. És una entitat per a fins humanitaris, establerta amb el compromís de la Misericòrdia de Lisboa, inspirat en l'exemple de caritat Frei Miguel Contreiras i patrocinat per la reina Elionor de Viseu, esposa de Joan II de Portugal. Es declara ser una confraria laica i catòlica i treballa a través de 14 Obres de Misericòrdia (7 de caràcter espiritual: ensenyar als humils, donar-los bons consells, castigar els que fan mal, consolar els tristos, perdonar els delictes, patir pacientment, resar per la vida i per al difunt; i 7 d'una naturalesa corporal: visitar els malalts i empresonats, alliberar captius, vestir als nus, alimentar els famolencs i els que pateixen set, refugiar els viatgers i enterrar els morts. Actualment és l'ONG que treballa més antiga del món, si no la primera. No està supervisat ni per l'Església ni per l'Estat. Aquesta germandat, meitat noble i meitat plebs, va crea un vista més sensible del món, el que va resultar en un nombre creixent de Cases de la Misericòrdia en tot Portugal i pel món; després de la Santa Casa de Misericòrdia de Lisboa, es van crear organitzacions similars a moltes altres ciutats i pobles de Portugal i de l'antic Imperi Portuguès, com Brasil, Macau i fins i tot a Nagasaki (Japó). L'Estat portuguès va concedir a aquesta institució el dret de monopolitzar el joc a Portugal, com Euromillones.
El text tracta sobre jocs.