Dona'm les entitats que hi ha en el text següent:
I, dit això, permetin-me que els parli del projecte de llei el qual avui ens convoca a aquest Parlament. En les últimes dues setmanes, em deuen haver sentit dir que aquests pressupostos no són els millors que podria tenir Catalunya però sí que són, en canvi, els millors pressupostos que podem tenir en aquests moments. La diferència entre una cosa i l’altra té a veure precisament amb una altra distinció, la que va assenyalar fa uns dies el diputat Jordi Riba a la Comissió d’Economia i Hisenda; em refereixo a la diferència que ell va recordar, citant Max Weber, entre convicció i responsabilitat. Doncs bé, des del meu punt de vista, l’acció política és el resultat d’una tensió permanent, i segurament irresoluble, entre aquests dos elements: convicció i responsabilitat, una acció política que ens inspira sempre i exclusivament en la convicció corre el risc de ser poc útil a la gestió dels problemes dels ciutadans de cada dia. A l’altre extrem, una acció política que només es basa en la responsabilitat corre el risc de convertir-se en una gestió burocràtica i tecnòcrata de la cosa pública desconnectada dels sentiments de la gent. La bona política, la política que millor serveix als ciutadans, consisteix a saber mantenir en equilibri aquesta tensió entre aquests dos elements, la qual cosa, naturalment, no és fàcil. Amb el meu discurs em proposo explicar-los breument per què tinc la convicció que aquests no són els millors pressupostos que Catalunya podria tenir, però també em proposo explicar-los –en aquest cas, amb més amplitud– per què crec que és un exercici de responsabilitat aprovar els millors pressupostos que Catalunya pot tenir en aquest moment. Catalunya necessita uns pressupostos, i els pressupostos que
Parlament : govern, Catalunya : Entitat_Geopolítica, Jordi Riba : polític, Max Weber : estudiós/científic, Comissió d’Economia i Hisenda : govern