Dona'm les entitats que apareixen en el text següent:
Joana Soler Engràcia (Barcelona, 1866 - Barcelona, 1914) va ser una pintora catalana. Filla de l'actor Iscle Soler i Samsot i de l'actriu Rosalia Engràcia Oriol, tots dos populars intèrprets d'obres de Serafí Pitarra. Foren tres germanes: Emília, Joana i Maria. El pare mai volgué que cap de les seves filles entrés en contacte amb el món del teatre perquè no el considerava apropiat per a les dones de casa seva. Així, doncs, la gran estudià música; Joana, Belles Arts i Maria, magisteri. Joana, segons el document d'adopció del seu fill per la seva germana Maria, hauria nascut el 1870. D'acord amb la memòria acadèmica de l'Escola de Belles Arts, durant el curs 1892-93 l'alumna Joana Soler Engràcia obtingué com a premi extraordinari una borsa de viatge per Brodats i blondes (l'assignatura es deia «Pintura decorativa. Tejidos, bordados, blondas y estampados»). El curs 1895-96, també per Brodats i blondes, aconseguí el premi extraordinari de la Pròrroga de Borsa d'estudi. El 1896 participà, amb una reproducció a l'oli del frontal de Sant Jordi de la Diputació de Barcelona, a la primera Exposició Femenina de la Sala Parés i l'any següent presentava quatre obres a l'Exposició General de Belles Arts de Madrid (Frontes de San Jorge de la Real Audiència de Barcelona, Tira de frontes de altar, Tira de casulla, Ramo de naranjas) i tres còpies a l'oli (una del Frontal de Sant Jodi de la Reial Audiència de Barcelona i dues de brodats de casulla), per les quals obtingué una menció honorífica. Aquest mateix any prengué part en la segona Exposició Femenina de la Sala Parés (1897), com també ho feu en la tercera Exposició Femenina de 1898. El juliol de 1899 exposà de nou a la Parés, sala en què també intervingué amb motiu de la XVIIa Exposició Extraordinària (1900). El mateix 1899 consta com a alumna de la Càtedra d'art decoratiu i aplicat a la indústria, que depenia de l'Escola Oficial de Belles Arts de Barcelona, sota el mestratge de Josep Pascó i Mensa, exposant estudis de flora i fauna, del guix, del natural, composicions ornamentals i projectes d'art industrial a l'Exposició General de Belles Arts de Madrid. Fou alumna de Pere Borrell del Caso qui li realitzà un retrat en forma de medalló, dedicat i signat. El 1903 es casà amb Josep Miquel Gual, segon fill d'una notable família de la pagesia d'un poble de la Conca de Barberà. El que es conserva de la seva producció no és gaire abundant, possiblement perquè morí als 48 anys a causa de la gran epidèmia de tifus. La major part de la seva producció està en mans de la família i del Museu de Terrassa, ciutat on es traslladà el seu marit amb els dos fills petits després d'enviudar.
Joana Soler Engràcia : artista_o_autor, Barcelona : Entitat_Geopolítica, Iscle Soler i Samsot : actor_o_director, Rosalia Engràcia Oriol : actor_o_director, Serafí Pitarra : artista_o_autor, Joana : artista_o_autor, Maria : persona, Escola de Belles Arts : educació, Sant Jordi : persona, Diputació de Barcelona : govern, Sala Parés : edifici, Exposició General de Belles Arts de Madrid : esdeveniment, Tira de frontes de altar : pintura, Tira de casulla : pintura, Ramo de naranjas : pintura, Frontal de Sant Jodi : pintura, Reial Audiència de Barcelona : organització, Parés : edifici, Escola Oficial de Belles Arts de Barcelona : educació, Josep Pascó i Mensa : artista_o_autor, Pere Borrell del Caso : artista_o_autor, Emília : persona, Real Audiència de Barcelona : organització, Frontes de San Jorge : pintura, brodats de casulla : pintura,  Càtedra d'art decoratiu i aplicat a la indústria : educació, Josep Miquel Gual : persona, Conca de Barberà : Entitat_Geopolítica, Museu de Terrassa : organització