Quin és el tema principal del text següent?
La forma més freqüent i fàcil de transmetre senyals digitals és mitjançant la utilització d'un nivell diferent de tensió per a cada un dels bits. Els codis que segueixen aquesta estratègia comparteixen la propietat que el nivell de tensió es manté constant durant la durada del bit, és a dir, no hi ha transicions (no hi ha retorn al nivell zero de tensió). Per exemple l'absència de tensió es pot utilitzar per representar un 0 binari, mentre que un nivell constant i positiu de tensió pot representar l'1.  A les telecomunicacions, es denomina codi NRZ perquè el voltatge no torna a zero entre bits consecutius de valor un. Mitjançant l'assignació d'un nivell de tensió a cada símbol se simplifica la tasca de descodificar un missatge. Aquesta és la teoria que desenvolupa el codi NRZ (non return to zero). La descodificació en banda base es considera com una disposició diferent dels bits del senyal on / off, d'aquesta manera s'adapta el senyal al sistema de transmissió utilitzat. Per a això s'empren els codis tipus NRZ. Una classificació atenent a les modulacions situaria el codi NRZ dins de les portadores digitals i les moduladores digitals com els codis Manchester, bifase, RDSI, etc.u etc Atenent a la forma d'ona binària es poden classificar aquests codis com unipolars (el voltatge que representa els bits varia entre 0 volts i + 5volts). Aquest tipus de codi no és recomanable en llargues distàncies principalment per dos motius: en primer lloc presenten nivells residuals de corrent continu i en segon lloc per la possible absència de suficients nombres de transicions de senyal que permetin la recuperació fiable d'un senyal de temporització. Els polars desplacen el nivell de referència del senyal reduint a la meitat la diferència de potencial necessària amb referència a la unipolar. En el receptor i el transmissor s'ha d'efectuar un mostreig d'igual freqüència. Aquest codi no és autosincronitzador, i la seva principal avantatge és que a l'emprar polsos de llarga durada requereix menor amplada de banda que altres sistemes de codificació que emprenes polsos més curts. Dins dels codis NRZ s'estableix una classificació, podent tractar codis del tipus NRZ-L o NRZ-I.
El text tracta sobre telecomunicacions.