Quina temàtica explora el text?
Càndid o l'optimisme (Candide, ou l'Optimisme) és una novel·la filosòfica de fantasia, escrita per Voltaire i un dels escrits més populars de l'autor.
En un gènere tan pròxim a la forma d'escriure tècnica, molt seriosa i suposadament objectiva com són els escrits de filosofia (els textos d'Aristòtil i de Hegel en són alguns dels exemples més evidents), la novel·la brilla per la seva fina ironia. Cal destacar que aquest tret sol abundar més en gèneres com les obres de teatre i els contes literaris. Quant al conreu de contes d'estil filosòfic, es pot dir que aquests són més aviat rars. En trobem en comptades ocasions. Però Càndid i alguns escrits de Plató i de Sartre, entre altres exemples, s'adscriuen a aquest gènere.
Voltaire va prendre la idea per desenvolupar Càndid de l'idealisme alemany, d'autors com Hegel o Leibniz.
El conte Càndid es pot considerar, com assenyala el mateix Voltaire en alguns fragments, com una crítica frontal de l'optimisme metafísic de Leibniz, i, en general, com una espècie de "demostració del pessimisme". Leibniz va parlar que Déu ens ha concedit el millor dels mons possibles. També va justificar en certa manera que aquestes representacions del mal que aconseguim detectar en certes coses, malgrat que no són creades per Déu, són necessàries en la mesura que justifiquen un bé més gran. Voltaire, per la seva banda, va fer a la seva obra una gran crítica a aquest pensament i va atacar, amb ironia i sarcasme, alguns valors com la intolerància, el fanatisme o l'engany. El propòsit de l'autor, doncs, no era desenvolupar la trama sinó la crítica a les injustícies del món ia la interpretació consoladora que vivim en «el millor món possible».
També és una crítica dels mals de la societat de Voltaire, molts dels quals, en major o menor mesura, es repeteixen en la societat d'avui, i per això la crítica de Voltaire no ha perdut vigència.
El text tracta sobre filosofia.