El text parla sobre el tema Epidèmies?
L'energia de ionització, simbolitzada E1, és la mínima energia necessària per a extreure un electró d'un àtom neutre o molècula en el seu estat fonamental. Aquesta energia es mesura habitualment en joules per mol o en electró-volts. Antigament s'anomenava potencial de ionització. Per a un àtom neutre X, el procés es pot simbolitzar amb l'equació següent:                         X         ⟶                    X                        +                             +                    e                        −                                     {\displaystyle X\longrightarrow X^{+}+e^{-}}    S'anomena segona energia de ionització, simbolitzada E₂, l'energia necessària per a extreure el segon electró, després d'haver extret ja el primer. És a dir, l'energia per al procés:                                    X                        +                             ⟶                    X                        2             +                             +                    e                        −                                     {\displaystyle X^{+}\longrightarrow X^{2+}+e^{-}}    Per als electrons successius, es defineixen la tercera, quarta, etc., energies de ionització. Els valors de totes les energies de ionització d'un mateix àtom i per a tots els àtoms és sempre positiva, ja que la ionització és un procés endotèrmic. Cal aportar energia a l'àtom per deslligar els seus electrons de les forces d'atracció que els mantenen units al nucli atòmic. Els electrons extrets sempre són els que es troben més feblement units al nucli, això és, els situats a la capa més externa de l'escorça electrònica. És un procés que es pot entendre com la promoció del darrer electró de l'àtom, situat al nivell més alt ocupat, fins al nivell infinit. Per al sodi tindríem:                         N         a         (         g         )         ⟶         N                    a                        +                             (         g         )         +                    e                        −                                     {\displaystyle Na(g)\longrightarrow Na^{+}(g)+e^{-}}                            1                    s                        2                             2                    s                        2                             2                    p                        6                             3                    s                        1                             ⟶         1                    s                        2                             2                    s                        2                             2                    p                        6                             +                    e                        −                                     {\displaystyle 1s^{2}2s^{2}2p^{6}3s^{1}\longrightarrow 1s^{2}2s^{2}2p^{6}+e^{-}}    Com indica la definició, també és possible la ionització de molècules, com ara dioxigen, O₂, monòxid de carboni, CO, diòxid de nitrogen, NO₂, etc. En el cas de l'oxigen, el procés es pot representar amb l'equació:                                    O                        2                             (         g         )         ⟶                    O                        2                                   +                             (         g         )         +                    e                        −                                     {\displaystyle O_{2}(g)\longrightarrow O_{2}^{+}(g)+e^{-}}
No.