Digues-me quines son les entitats d'aquest text:
Ells no són ningú per a treure res dels escons dels altres. I per això, exemplarment, ahir calia més contundència a l'hemicicle, en defensa dels drets de tots
Ahir va ser un dia trist al Parlament de Catalunya. L’agressivitat de Ciutadans amb el llaç groc que representa els presos i els exiliats no va rebre la resposta contundent que mereixia per part de la cambra catalana. No es poden tolerar aquests comportaments, sobretot perquè són exemples. Ahir Ciutadans va enviar als seus escamots un missatge visual que deia ‘arrenqueu el que vulgueu que no us faran res’. Malament, doncs. Dit això, però, cal entendre què passa. Perquè en realitat és molt instructiu.
Aquesta apel·lació a la neutralitat de l’espai públic és una aberració intel·lectual perillosa. L’espai públic, per definició, no és que no puga ser neutral, és que en cap cas ha de ser neutral sinó plural. I neutral i plural no són ni de bon tros la mateixa cosa. A l’espai públic s’ha d’expressar amb llibertat la pluralitat sencera de la societat, és clar que sí. La d’ells i la de tothom. Però això només pot passar si es garanteix que cada part de la societat tinga dret d’expressar-se sense que ningú prove d’exercir la coerció sobre ells. Només en les dictadures l’espai públic no és l’espai de la pluralitat. Ells tenen dret d’omplir l’espai públic d’allò que vulguen, però no tenen dret de buidar-lo violentament. Ells tenen dret de manifestar-se sempre que vulguen. Però no tenen dret d’impedir les manifestacions dels altres. Ningú no els nega el dret de posar la bandera espanyola en els seus escons del parlament. Però ells no són ningú per a treure res dels escons dels altres. I per això, exemplarment, ahir calia més contundència a l’hemicicle, en defensa dels drets de tots.
Parlament de Catalunya : govern, Ciutadans : partit_polític