Dona'm les entitats que apareixen en el text següent:
Míriam Iscla i Aragonès (Pineda de Mar, Maresme, 1966) és una actriu catalana de teatre i televisió, tot i que també ha fet doblatge. Va abandonar la carrera de Medicina per dedicar-se de ple al teatre. Va cofundar la companyia T de Teatre, de la qual va ser membre durant disset anys i amb la qual va assolir èxits teatrals amb Homes, Criatures i Petits contes misògins i també amb la comèdia de situació Jet Lag. El 2008, després de deixar la companyia un cop finalitzada la temporada a Barcelona de Com pot ser que t'estimi tant, va començar a treballar com a freelance participant en diferents projectes al Teatre Nacional de Catalunya (TNC), on a part de participar en diferents muntatges tant a la Sala Gran com a la Sala Petita, també va formar part durant una temporada del projecte T6. Ha treballat també al Teatre Lliure sota les ordres de Lluís Pasqual i ha format part de diversos muntatges privats de l'escena catalana. A la televisió ha fet personatges capitulars a diferents sèries, a banda d'interpretar el personatge de Diana durant sis temporades a Jet Lag. A part de treballar com a actriu en aquesta sèrie, va ser-ne coordinadora de guió, guionista i també en va dirigir deu capítols. Més recentment ha aparegut en altres sèries, com ara La sagrada família o Homicidios. El 2012 va rodar la minisèrie Olor de colònia, una producció de Diagonal TV i Televisió de Catalunya, basada en la novel·la homònima de Sílvia Alcàntara. També ha format part del grup d'escriptores Germanes Quintana, amb les quals va col·laborar escrivint un conte dels llibres que publicaven a Editorial Columna. En acabar els estudis a l'Institut del Teatre, el 1991, Míriam Iscla i cinc companyes seves (Carme Pla, Mamen Duch, Rosa Gàmiz, Marta Pérez i Àgata Roca) van fundar la companyia T de Teatre, en què l'actriu també va col·laborar com a autora d'alguns textos. Durant els disset anys en què va ser membre de la companyia va actuar en obres teatrals que van tenir molt d'èxit, no només a Catalunya, sinó també a Madrid i a Buenos Aires, com Petits contes misògins, de Patricia Highsmith o Homes i Criatures (1997). El 2001 TV3 va començar a emetre la sèrie de televisió Jet Lag, creació de la companyia, que va tenir tant d'èxit que, després de la primera temporada, se'n van fer cinc més. Durant aquesta aventura, Míriam Iscla es va estrenar com a directora, coordinadora de guions i guionista.
Míriam Iscla i Aragonès : actor_o_director, Maresme : Entitat_Geopolítica, T de Teatre : organització, Homes : cultura, Criatures : cultura, Petits contes misògins : cultura, Jet Lag : programa, Barcelona : Entitat_Geopolítica, Sala Gran : organització, Sala Petita : organització, Teatre Lliure : organització, Lluís Pasqual : actor_o_director, Diana : persona, La sagrada família : programa, Homicidios : programa, Olor de colònia : pel·lícula, Diagonal TV : mitjans_massius, Televisió de Catalunya : mitjans_massius, Sílvia Alcàntara : artista_o_autor, Germanes Quintana : organització, Editorial Columna : empresa_privada, Institut del Teatre : educació, Míriam Iscla : actor_o_director, Carme Pla : actor_o_director, Mamen Duch : actor_o_director, Rosa Gàmiz : actor_o_director, Marta Pérez : actor_o_director, Àgata Roca : actor_o_director, Catalunya : Entitat_Geopolítica, Madrid : Entitat_Geopolítica, Buenos Aires : Entitat_Geopolítica, Patricia Highsmith : artista_o_autor, Homes i Criatures : cultura, TV3 : mitjans_massius, Pineda de Mar : Entitat_Geopolítica, Com pot ser que t'estimi tant : cultura, Teatre Nacional de Catalunya (TNC) : organització