És veritat que els compradors es beneficien de la misèria dels altres?
-Sí i no, Temme. Això de vendre, sempre va llarg. No ixen es compradors en volent-ho, i tots van a sa saga d'aprofitar-se de ses necesitats des proïsme. Jo escamparé veus i… veurem. Però mentrestant, tu i jo podríem fer un tracte.
-Quin?- preguntà el xaval amb emoció.
-Mira: gussi, rems, veles, ruixó, palanqui, palangrons, nanses, garbitànes… anem, tota sa meua andròmina marinera, tu podries emprar-la as teu gust i… tracte net… a mitges de guanys. Què et sembla?
-Mitges!- exclamà en Temme gratant-se el cap. -Us hi heu pensat bé?  No ès car, això?

-No et composo, Temme- replicà en Bonosi amb to de gran formalitat; -Posem-nos sa mà as pit. Per a tu es tracte ès una ganga, perquè, per cada peix que ara ages amb ses teues canyes, en pescaràs deu amb es meus ormeigs i bertrols, i, encara que me'n dongus cinc, te'n restaran quatre d'aventatge sobre es teus guanys d'ara. Compta i ho trobaràs. I ès clar que, si escoltes s'ambició, que ès una gola que sempre fameja, te recarà sa part que m'hauràs de donar i et semblarà fora llei que jo, sense posar-hi gens es coll, m'haju de goldir tant com tu des teu trebai; però pensa que es meu goldiment ès s'assegurança del teu. Perquè… sa cosa ès clara: si estic content de sa renda que em façus, com que no sóc boig, cap comprador podrà temptar-me; mentre que, si no n'estic content, m'afanyaré a vendre barca i barcada així que me n'oferexun un preu enraonat, i sa teua ganga serà finida, pus, amén Jesus. ¿Ho veus, com a tu mateix et convé, que t'escanyu una mica?
Sí.