Llista i classifica les entitats que s'esmenten al text següent:
Dolors Monserdà i Vidal (Barcelona, 10 de juliol de 1845 -­ 31 de març de 1919)  fou una escriptora catalana. Signava normalment com Dolors Monserdà de Macià. Era germana del pintor Enric Monserdà i Vidal (1850-1926). La seva filla Dolors Macià i Monserdà (1869-1953) va estar casada amb l'arquitecte modernista Josep Puig i Cadafalch, mentre que la seva filla Maria dels Àngels Macià i Monserdà (1867-1959) es casà amb el jurista Antoni M. Borrell i Soler. Dolors Monserdà va néixer al cor de la Barcelona menestral, al carrer de la Palla 2, a la casa i taller del relligador de llibres Josep Monserdà i la seva muller Beatriu Vidal, que per primer cop van ser pares. La seva infantesa va transcórrer en un entorn cultural influent. A l'obrador de casa, -«un ver club liberal»-, s'hi feien tertúlies espontànies amb contertulians tan coneguts com Víctor Balaguer, Josep Anselm Clavé, Milà i Fontanals, Frederic Soler, àlies Pitarra o Narcís Monturiol entre d'altres. No és estrany, doncs, que Dolors Monserdà, gairebé adolescent, comencés a escriure estimulada per un context on la discussió ideològica era habitual, on els llibres eren, alhora, font de treball i font de cultura. Per aquest motiu, a l’edat adulta, es relacionava amb Narcís Oller o Francesca Bonnemaison. Va ser de les primeres alumnes de Madame de Saint Paul, la primera professora diplomada en francès que es va establir a Barcelona. El 23 de juny de 1858 coneixeria el que seria el seu marit, Eusebi Macià Pujol, fill d'una família d'argenters i amb qui tindria quatre fills, Eusebi, mort sent nadó, Angelina, Dolors i Encarnació, morta als cinc anys. Dolors Monserdà va morir a Sarrià el 31 de març de 1919, mentre Barcelona era paralitzada per la vaga de la Canadenca. El seu testament literari, el seu compromís, com a dona i com a escriptora, es pot reflectir en aquests mots que va escriure en "Estudi Feminista": Es dona a conèixer com a articulista escrivint en castellà fins al 1875, i a partir de llavors en català. Participà assíduament als Jocs Florals, on fou premiada el 1878, el 1882 i el 1891. Va ser la primera dona a presidir uns Jocs Florals, el 1909. La seva primera novel·la va ser La Montserrat (1893) i va arribar al cim de la seva obra amb La fabricanta (1904), una novel·la de 15 capítols que ressegueix la progressió social ascendent de l'Antonieta gràcies a la seva intel·ligència i el seu esforç. La seva progressió va des del seu pis a la Ciutat Vella fins a l'Eixample, on s'instal·lava la burgesia barcelonina de l'època. Al llarg de la novel·la Monserdà retrata els costums de la societat de la ciutat al seu temps.
Dolors Monserdà i Vidal : artista_o_autor, Barcelona : Entitat_Geopolítica, Dolors Monserdà de Macià : artista_o_autor, Enric Monserdà i Vidal : artista_o_autor, Dolors Macià i Monserdà : persona, Josep Puig i Cadafalch : artista_o_autor, Maria dels Àngels Macià i Monserdà : persona, Antoni M. Borrell i Soler : persona, Dolors Monserdà : artista_o_autor, Josep Monserdà : persona, Beatriu Vidal : persona, Víctor Balaguer : artista_o_autor, Josep Anselm Clavé : artista_o_autor, Milà i Fontanals : artista_o_autor, Frederic Soler : artista_o_autor, Pitarra : artista_o_autor, Narcís Monturiol : polític, Narcís Oller : artista_o_autor, Francesca Bonnemaison : artista_o_autor, Madame de Saint Paul : persona, Eusebi Macià Pujol : persona, Eusebi : persona, Angelina : persona, Dolors : persona, Encarnació : persona, Sarrià : Entitat_Geopolítica, Estudi Feminista : obra_escrita, Jocs Florals : esdeveniment, carrer de la Palla : ubicació, vaga de la Canadenca : protesta, La Montserrat : obra_escrita, La fabricanta : obra_escrita, Antonieta : persona, Ciutat Vella : Entitat_Geopolítica, Eixample : Entitat_Geopolítica, Monserdà : artista_o_autor