Què s'escolta?
A la fi se sent el potejar dels cavalls del primer cotxe que s'atansa i tota la multitud es mou amb un gest de curiositat mal continguda. Els cavalls s'aturen davant mateix de l'entrada, salta el lacai, es lleva el barret de copa que duu ficat fins a les orelles i obre la portella ceremoniosament. Surt el nuvi, després sa mare, tota enternida, el pare panxut i crespat de bigoti, i tots avergonyits, passen de pressa i silenciosos entre els centenars d'ulls que se'ls miren adaleradament per no perdre cap detall de les cares, vestits i joies.
-¡Mira la mare, quin vestit tant bo que porta! Quina blonda! Tot és seda!
-¡Aquest vestit al menos costa dos cents duros!
-Ai senyor! qui l'ha vista i la veu! ¡Quan despatxava darrera el taulell es deia Pepeta, ara es diu Pepita que és més fi!
-Però jo sempre li dic Pepeta!
-Res! Ells fent teixits i una mica de contrabando s'han fet milionaris.
-Veu? el seu fill és més fi!
El potejar dels cavalls del primer cotxe que s'atansa.