Què li va exposar una persona al primer narrador?
-Això mateix vaig dir-li jo. Però ell em va fer aquest argument:
«-Tu saps tan bé com jo que no podem llançar-nos a sortir en cotxe cada diumenge, ni anar als teatres cada dos dies, ni berenar totes les tardes al Royal, com feu vosaltres. Tampoc estem en condicions de fer-nos un trousseau que ens permeti canviar de vestit com uns transformistes…»
-Però, que han hagut de pagar alguna cosa quan han sortit amb nosaltres? L'Anneta, no ha estat sempre com una convidada a casa? No els entenc.
-Jo sí. Precisament aquest paper d'eterns convidats és la cosa que no els agrada.
-Orgull: tot això és orgull.
-Potser no, dona; potser no. És versemblant que procuri retirar-se una mica de casa nostra per motius d'higiene —com deia ell— per mantenir la moral de la família. Ara que em vaga per pensar en aquestes coses trobo que té raó. Jo, en el seu cas, faria el mateix.
Un argument.