Extreu les principals categories que apareixen en aquest text:
Tradicionalment, quan es parla de llenguatges d’especialitat, s’al·ludeix a varietats de la llengua en les quals hi ha un alt percentatge de lèxic (un conjunt de paraules, un “vocabulari”) que els no especialistes en la matèria no entenen. Són els casos, per exemple, del llenguatge de la política i el dret, de la crítica d’art, del periodisme i l’economia: tots (i encara d’altres) acusats sovint de ser incomprensibles més o menys volgudament.
No hi ha entitats nomenades en aquest text.