De què o de qui parla aquest text?:
13 d'octubre del 2012, Europa
Els tests d'estrès de la banca europea de 2011 són proves de resistència econòmica que consisteixen en simulacions fetes sobre el paper sobre la capacitat de bancs i caixes d'estalvis per enfrontar-se a un deteriorament general de l'economia i algunes de les seves seqüeles com l'augment de la desocupació laboral, l'impagament de crèdits i la devaluació de les seves inversions. Les conseqüències de tot això són les mateixes: retallada del volum de negoci i aparició de pèrdues, particularment a la cartera de crèdit, però també el deteriorament d'actius com els immobiliaris. La clau és que bancs i caixes superin aquests escenaris adversos amb un mínim nivell de solvència, que es mesura a partir de l'indicador Tier 1, que vol dir un Nivell 1. Aquest coeficient fa una mesura de la solvència de bancs i caixes. En aquest cas computa el que cada banc té en capital més reserves, beneficis no distribuïts i participacions preferents perpètues (o quotes participatives en el cas deles caixes d'estalvis) per a fer front als actius -crèdits concedits, accions i altres inversions- de risc. És a dir els diners que tenen garantit, els seus recursos propis, en front d'aquell que tenen compromès en alguna inversió no del tot fiable. Per a aquests exercici teòric, els supervisors han fixat un mínim de Tier 1 del 6%. Com més gran és aquest percentatge més gran és la solvència.
No hi ha entitats nomenades en aquest text.