Què li diu el primer interlocutor al segon?
-Tot ahir tarda vaig esperar-te…
-El senyor Reguera se m'endugué a passeig…
-Sempre el senyor Reguera! Ja te vaig dir que no te'n fiessis…
Ell mirà, distret, riu enllà.
-No sé per què…
-Perquè es un home de dues cares!- exclamà amb vivesa. Però de seguida afegí, atenuant: -Té un mirar que no em fa goig…
-Mania que li tens…
Parlaren d'altres coses. Al despedir-se, ella, somrient, vergonyosa, per primera volta, féu a baixa veu:
-Dona'm aquesta rosa… -I allargà la mà cap al trau.
Ell se féu ràpidament enrera, posant-se fora de tret.
Que tot ahir tarda va esperar-lo.