El text següent parla sobre el tema Esoterisme?
La neuroeducació és la ciència que incita una major integració de les ciències de l'educació amb aquelles que s'ocupen del desenvolupament neurològic.Els/les investigadors/es es desenvolupen en els mecanismes neuronals dels processos de lectura, de cognició numèrica, de l'atenció i les dificultats relacionades com la dislèxia, el TDAH relacionat amb l'educació; diuen que existeixen diversos trastorns de l'aprenentatge i tenen com a objectiu proporcionar una nova forma d'aprenentatge que sigui capaç de millorar l'educació. El cervell humà és un òrgan molt complex, és la base d'una història evolutiva que resulta imprescindible a l'hora de fer l'estudi de la neurociència. Per aquesta raó comparar les investigacions amb diferents espècies és imprescindible, aquí és on ressalta el valor excepcional de l'ésser humà. Els/les nens/es petits/es són capaços d'ensenyar i aquesta és una manera d'aprendre; però cal explicitar les funcions neurocognitives pròpies tant de l'aprenentatge com de l'ensenyança. Però avui en dia la neuroeducació compta amb recursos d'alta tecnologia com les imatges cerebrals, les proves genètiques i les simulacions computacionals; gràcies a això s'està avançant en les tècniques dels camps de les discapacitats i els trastorns de l'aprenentatge. La neuroeducació ha rebut una gran varietat de suport tant dels/de les educadors/es com dels neurocientífics cognitius. Alguns/es investigadors/es opinen des d'un punt de vista neutre i opinen que la unió de la neurociència amb l'educació té "un pont massa llunyà". La psicologia cognitiva i la psicologia educativa poden oferir les bases neurocientífiques per a la pràctica educativa.
No.