Quin és el tema principal del text?
Els barmàquides (al-Baramika o al-Barmak) fou un família iraniana de secretaris i visirs dels primers califes abbàssides. El seu nom deriva de Barmak, portat per l'ancestre i que més aviat era el títol del gran sacerdot del temple de Nawbahar a prop de Balkh que ocupava una àrea de 1500 km², terrenys que van restar possessió de la família. Nawbahar havia estat destruït pels àrabs el 663; l'historiador persa at-Tabarí diu que el príncep local Nizak Tarkhan encara hi va pregar el 709/710; no fou reconstruït quan es va restaurar Balkh després del 725. Segons la llegenda, el darrer Barmak va anar el 725 a la cort de Bagdad i es va fer musulmà, però és possible que els primers conversos foren en realitat els seus fills.
Membres destacats de la família foren:

Khàlid ibn Barmak, fill del darrer Barmak
Yahya ibn Khàlid
al-Fadl ibn Yahya
Jàfar ibn Yahya
Muhàmmad ibn Yahya
Mussa ibn Yahya, governador de Sind, mort el 836
Imran ibn Mussa, governador de Sind, el 836
Muhàmmad ibn Khàlid, hàjibLa seva caiguda es va produir a la darreria de gener del 803 quan el califa Harun ar-Raixid, cansat de la seva tutela, va fer matar el visir Jàfar, arrestà els altres, i els seus béns foren expropiats.


El text tracta sobre història.