Quin és el tema principal del text?
L'efecte ELIZA, en ciències computacionals, és la tendència a assumir, inconscientment, que els comportaments informàtics són anàlegs als comportaments humans. En la seva forma més específica, l'efecte ELIZA es refereix només a "la susceptibilitat de les persones a buscar una major comprensió en cadenes de símbols -especialment les paraules- enfilats per computadores". Un exemple trivial d'aquesta forma de l'efecte Eliza, donada per Douglas Hofstadter, implica un caixer automàtic que mostra la paraula "GRÀCIES" al final d'una transacció. Algú poc observador podria pensar que la màquina està en realitat expressant gratitud; no obstant això, la màquina només està imprimint una cadena pre programada de símbols. Més general, l'efecte ELIZA descriu qualsevol situació on, basant-se únicament en la sortida del sistema, els usuaris perceben els sistemes informàtics com si tinguessin "qualitats i habilitats intrínseques controlades pel programari que possiblement no podrien aconseguir" o "assumeixen que les sortides reflecteixen una major causalitat del que realment signifiquen." Tant en la seva forma específica com en la general, l'efecte ELIZA és notable, ja que ocorre fins i tot quan els usuaris del sistema són conscients de la naturalesa determinada de la sortida produïda pel sistema. Des d'un punt de vista psicològic, l'efecte ELIZA és el resultat d'una dissonància cognitiva subtil entre la consciència de l'usuari davant les limitacions de programació i el seu comportament cap a la sortida del programa. El descobriment de l'efecte ELIZA va ser molt important per al desenvolupament en la intel·ligència artificial, demostrant el principi d'utilitzar l'enginyeria social en lloc de la programació explícita passar la prova de Turing.
El text tracta sobre informàtica.