Quina va ser la seva declaració cap al vell?
-Si no us moveu d'aquí us retrataré- vaig dir al vell.
-I ara, pubilla! Vols treure sa meva mapa?
-Oi.
-¿Per què no treus la de sa gent jove, que són més bonics de pell?
-Jo m'entenc i ballo sola. Si us veiéssiu tan bonic com jo us veig ara, caret, no us cansarieu d'emmirallar-vos. Ep! no res d'allò que agrada a les noies!… Ès una altra cosa que vós no enteneu.
-Ja, ja: no et cregus que se m'estufu sa vanitat, pubilla: conec es meu cuiro. Me vols agafar per sa part de riure, per a entreteniment de badocs; però tira pes cap que vulgus, que estic senyat contra espants. Fes es teu gust.
-No vaig per lo que dieu. Sou un vell bonic: creieu-me. Ja ho veureu. No us moureu pas: oi?
Que si no es mou d'aquí li retratará.