En què radicava el problema de Rossini?
La invocació que fa Mosè a Déu per la restauració de la llum del dia pot ser citat com un exemple dels esforços de Rossini cap a un estil d'oratori. El text que Tottola va adoptar, en alguns llocs sense canvis respecte a Ringhieri, fou orquestrat en gran manera per Rossini amb un acompanyament homofònic en què els instruments de futa i metall (fagots, trombons, serpentons, trompes, oboès, clarinets i ocasionalment el flautí) donen a la música un «halo diví», per utilitzar el terme de Leopold Kantner, que els compositors barrocs ja havien utilitzat per als oracles, les veus misterioses i similars. El problema de Rossini radicava en trobar el color i to apropiat dels instruments disponibles i dotar-les d'una harmonia majestuosa, que Paolo Isotta va descriure com a visió de futur i que ja s'aproxima a la de Wagner.
en trobar el color i to apropiat dels instruments disponibles i dotar-les d'una harmonia majestuosa