Quina temàtica explora el text?
El joc d'aguantar la mirada és un joc competitiu en què dues persones es miren els ulls mútuament i proven de mantenir l'esguard durant un període més llarg que el del seu contrincant. El joc s'acaba quan un dels participants desvia la vista (volgudament o no) i deixa de mirar els ulls de l'altre. La prohibició de no parpellejar (tot mantenint la vista clavada en els ulls de l'altre) n'és una variant popular, tot afegint-hi un repte físic (a més del psicològic). La majoria d'altres variants es basen en les dues ja descrites, a voltes prohibint gairebé tota altra acció que no sigui mirar (riure, fer ganyotes, assentir, parlar, tocar-se, etc.) i a voltes permetent-ne l'ús com un mètode més per aconseguir la derrota del rival. Les raons per embrancar-se en un joc de mantenir la mirada són diverses, si bé l'avorriment i el festeig són les més habituals. Com que la mirada d'altri pot suscitar emocions profundes, sovint hom desafia al joc algú de l'altre sexe per qui se sent atret com a pretext per establir una relació emocional - o simplement poder mirar-se algú a qui troben atractiu. Tot estudiant els efectes del contacte visual entre humans, els científics han realitzat experiments on dos desconeguts de sexe contrari eren tancats dins una habitació i se'ls forçava a mirar-se els ulls mútuament tant com poguessin. L'experiment durà només uns 5 minuts de mitjana per parella, però tot i això després seu hom conclogué que els individus havien adquirit forts lligams emocionals (fins amorosos) amb aquell amb qui haguessin mantingut la mirada, tot i haver-se conegut just abans de començar l'experiment. Per aquesta raó, el joc de mantenir la mirada, i el contacte visual en general, poden ser una eina social important i un mètode d'enfortir la relació entre dos individus.
El text tracta sobre jocs.