Quin és el tema principal del text següent?
El model de cobertura legal, també conegut com el model de Popper-Hempel, o la teoria de la subsumpció., és molt proper a la idea pre-teòrica que moltes persones no expertes poden tenir sobre l'explicació científica.
L'enfocament deductiu de l'explicació es remunta almenys fins Aristòtil, qui va enunciar clarament la tesi que les explicacions són arguments deductius. John Stuart Mill va desenvolupar la idea que «explicar» equival a «subsumir» allò que es desitja explicar a una generalització o llei científica. L'any 1948, Karl Hempel i Paul Oppenheim, van publicar les idees bàsiques del model de cobertura legal, tot i que Karl Popper ja n'havia esbossat abans algunes idees.
Segons aquest model, una explicació científica és un argument en el qual les premisses (lleis i dades) expliquen un fet (o una regularitat) descrit per la conclusió d'aquest argument. Una de les varietats del model de cobertura legal és el model nomològic-deductiu d'explicació, que es distingeix perquè la forma de l'argument és deductiva.
Existeixen tres models d'explicació segons el model de cobertura legal. Aquests tres models tenen en comú que presenten les explicacions científiques com a arguments en què l'enunciat que descriu allò que es desitja explicar resulta d'un raonament on les premisses estan compostes per lleis i dades. El conjunt de les premisses constitueix el explanans, i aquest explanans ha d'incloure almenys una "llei de la natura". La conclusió del raonament, que es tracta de l'explanandum, és un enunciat que descriu el fet (o la llei, segons el cas) que es vol explicar.
El text tracta sobre humanitats.