Què és l’Odèon d’Agripa?
L'Odèon d'Agripa fou un odèon que es trobava al centre de l'àgora d'Atenes. Sol datar-se'n la construcció entre el 16-14 aC i el 21-12 aC. La construcció fou ordenada per Marc Vipsani Agripa, general romà, gendre d'August com a regal a la ciutat d'Atenes. Els atenencs, en agraïment, dedicaren a Agripa un monument erigit a l'entrada del Propileu de l'Acròpoli.
L'edifici ocupava part de l'antiga plaça, al lloc on el segle VI i IV aC es trobava l'Orchestra, que estava en desús des de la construcció del Teatre de Dionís.
Tenia una planta rectanguar (51,40 m x 43,20 m) i estava compost d'una gran sala de dues plantes, una càvea amb aforament de fins a 1.000 espectadors, dividida en dos sectors en forma circular en l'espai rectangular de la sala. A més a més, comprenia un escenari realçat, amb una escena decorada amb estàtues del déu Hermes, de marbre pintat.
L'orquestra, ço és, l'espai per al cor, estava pavimentada amb marbres de colors, i l'escenari es decorà amb escultures.
La il·luminació la rebia a través d'una obertura practicada a la part alta de les parets, i d'una doble columnata amb sis grans columnes corínties, oberta a la part posterior.
Tenia dues entrades: pel nord s'hi arribava directament a l'orquestra -segurament aquesta entrada era un accés per als actors-, mentre que pel sud, on el complex arquitectònic estava en estreta relació amb la terrassa ja existent a la stoà central, l'entrada era monumental, amb dues fileres de columnes corínties. Pausànies va veure davant de l'entrada meridional l'estàtua dels reis egipcis.
L'exterior estava circumdat en tres dels seus costats per un criptopòrtic subterrani, que feia de suport a pòrtics decorats amb pilastres corínties. La decoració de la façana del costat nord es recolzava en pilastres, on hi havia estàtues de gegants i de tritons i torsos derivats de les escultures dels frontons del Partenó.
Pels volts del segle ii es va reduir la càvea a 500 espectadors a causa de l'enfonsament del sostre de 25 m, i s'introduí un mur transversal per sostenir-lo. La façana septentrional es transformà en un pòrtic obert i l'edifici es destinà a sala de conferències.
El nou edifici fou destruït durant la invasió dels hèruls, l'any 267. Al lloc on hi havia l'odèon s'hi construí un edifici romà d'Orient el segle v, amb habitacions, patis, peristils i termes, diversament interpretat com a gimnàs o com a seu d'una escola, o bé com el palau del governador romà d'Orient. El complex reutilitzà els telamons de l'edifici antic per monumentalitzar l'entrada.
La funció principal en el moment de la caiguda del sostre devia ser la de sala de lectura pública, mentre que les representacions musicals es durien a terme a l'odèon d'Herodes Àtic.

Un odèon que es trobava al centre de l'àgora d'Atenes.