Llista i classifica les entitats que s'esmenten al text:
Irene Rocas i Romaguera (Llofriu, Baix Empordà, 10 d'agost de 1861 - Buenos Aires, Argentina, 5 de febrer de 1947) va ser folklorista amateur i una destacada col·laboradora d'Antoni M. Alcover i Francesc de B. Moll en l'obra del Diccionari Català-Valencià-Balear. Irene Rocas i Romaguera pertanyia a una família empordanesa, Balsa i Llorens, que eren de fortes conviccions religioses i arrels catalanistes. A Amèrica van trobar els instruments per erigir-se com a grans defensors de la llengua i la cultura catalanes a través dels mitjans de comunicació i de diferents entitats catalanes a l'Argentina. La trajectòria de la seva família s'ha pogut reconstruir, gràcies a les memòries i notes que Irene Rocas va escriure i que descriuen la història de la família des de mitjans del segle XIX fins a l'any 1930 en els exemplars del periòdic Ressorgiment, on van col·laborar tres membres de la família i en els documents de la família que es trobaven a la casa pairal dels Bassa a Llofriu i que actualment es conserva a l'Arxiu Municipal de Palafrugell. Filla d'un petit mas del Sobirà, cal Marxant, a Llofriu, i casada amb un indià, Joan Bassa i Bosch, vint anys més gran que ella, va haver d'afrontar una vida itinerant amb els seus nou fills (M. Gràcia, Aniceta, Ernesta, Florenci, M. Àngels, Serafí, Lluís, M. Montserrat i Maria) a partir de 1908, quan el seu marit va morir sense haver fet disposicions testamentàries. L’amor per a la llengua catalana va ser determinant per a la formació del carácter de Maria Gràcia i Florenci i el seu rol com a promotors i difusors de la cultura catalana a l’Argentina. La partida de Maria Gràcia Bassa, reconeguda poetessa, i Florenci va omplir d’enyorança la Irene, que veía els fills lluny d’ella i de la patria que tant estimava. A través de les pàgines de les memòries i notes d'Irene Rocas i del contingut de les cartes familiars, coneixem la relació entre tots els membres de la família, que, tot i l'allunyament físic, varen mantenir una intensa relació, que es veia afavorida per molts interessos coincidents: el catalanisme, la pràctica religiosa, la delectança en la lectura i la música, i la pràctica de l'excursionisme. La desvinculació física i espiritual amb Joan Bassa va alliberar en Irene no poques inquietuds intel·lectuals fins aleshores reprimides, especialment una passió desmesurada per recollir la saviesa popular de la seva localitat natal, fent una recopilació de rondalles i de dites empordaneses. Va tenir una activitat cultural intensa al llarg de la seva vida i va escriure un dietari que descriu la vida quotidiana i política de finals del segle xix i principis del segle xx. D'altra banda i de manera similar als seus fills Maria Gràcia, Florenci i Serafí, Irene Rocas va ser simpatitzant de l'esperanto com a llengua auxiliar internacional. El trasllat del nou nucli familiar a Olot (1908) i posteriorment a Barcelona (1909) i comarques, va permetre a Irene oferir una formació artística als seus fills, i a ella teixir-se una sòlida xarxa de contactes que li permetrien escalar fins a límits insospitats per a una dona de la seva època.
Irene Rocas i Romaguera : persona, Llofriu : Entitat_Geopolítica, Baix Empordà : Entitat_Geopolítica, Buenos Aires : Entitat_Geopolítica, Argentina : Entitat_Geopolítica, Antoni M. Alcover : artista_o_autor, Francesc de B. Moll : artista_o_autor, Diccionari Català-Valencià-Balear : obra_escrita, Amèrica : ubicació, Irene Rocas : persona, Ressorgiment : mitjans_massius, Bassa : grup_humá, Sobirà : Entitat_Geopolítica, Joan Bassa i Bosch : persona, M. Gràcia : persona, Aniceta : persona, Ernesta : persona, Florenci : persona, M. Àngels : persona, Serafí : persona, Lluís : persona, M. Montserrat : persona, Maria : persona, Maria Gràcia i Florenci : persona, Maria Gràcia Bassa : artista_o_autor, Irene : persona, Balsa i Llorens : grup_humá, Arxiu Municipal de Palafrugell : organització, cal Marxant : edifici, Joan Bassa : persona, Maria Gràcia : persona, Olot : Entitat_Geopolítica, Barcelona : Entitat_Geopolítica