Identifica la temàtica clau del text.
Pedra, paper, tisores, també conegut al Japó com a janken, és un joc de mans a què acostumen a jugar els infants. Normalment s'utilitza com a mètode de selecció (com també es podria fer tirant els daus, per exemple) i així triar una persona de manera aleatòria per a algun propòsit, encara que, a diferència de la selecció aleatòria, s'hi pot jugar amb habilitat si el joc es fa molt repetidament, perquè un dels jugadors pot reconèixer la tàctica no aleatòria de l'oponent. El joc consisteix a mostrar alhora tots dos jugadors una mà que tenien amagada, la qual ha de formar una de les tres figures que diu el títol del joc: la pedra se simbolitza amb el puny tancat, el paper amb la mà oberta i les tisores amb dos dits aixecats. Les tisores tallen (i guanyen) el paper del contrari, el paper embolica (i guanya) la pedra rival i la pedra esclafa les tisores. Normalment es fa durar el joc fins a les tres o cinc victòries, prèviament acordades. La cantarella o senyal que dona pas als moviments depèn de les variants locals. Existeix un campionat internacional del joc, que combina la psicologia de l'adversari i l'atzar, que se celebra a Toronto des del 2002.
El text tracta sobre jocs.