Qui eren els hikses?
Els hikses (en grec antic Ὑκσώς, Ὑξώς) van ser un poble asiàtic, probablement semita, que va governar Egipte des d'aproximadament l'any 1750 aC fins al 1550 aC.
El nom d'hikses deriva de l'egipci heqa-khase o hikau kahusul, 'governants estrangers' o 'governants (originaris) d'una altra terra' i els egipcis el van donar a una sèrie de reis que van governar el delta del Nil des del 1750 aC fins al 1550 aC a la fi del Regne Mitjà. Eren probablement semites cananeus, potser hebreus (ancestres parcialment dels israelites), i madianites, edomites, moabites i ammonites (anomenats en conjunt pels egipcis Shasu (Shosu) i que formaven el grup cananeu del sud). La paraula heqa khase la va recollir Manetó que la va convertir en la paraula grega hiksos. Generalment, s'ha aplicat com a derivada d'una paraula egípcia equivalent a 'reis pastors'.
Una primera onada d'hikses va entrar a Egipte abans de l'any 1800 aC i es va establir al país i, cap la meitat del segle xviii aC, ja tenia el poder a la zona del delta (dinastia XIV) amb seu a Xois. Es pot considerar que la dinastia XIV va abraçar l'època de govern simultani de la dinastia XIII a Memfis i Itjtawi, mentre la dinastia XVI va ser una dinastia vassalla (i probablement no hikse) després de la conquesta del poder per part d'una segona dinastia dels hikses (coneguda per Grans Hikses) establerta a Avaris i que va acabar per dominar tot el delta, formada per una segona onada d'emigrants cananeus. Després del 1600 aC, els hikses van arribar a Tebes, però posteriorment no van poder mantenir les seves conquestes i van ser expulsats del delta per la dinastia XVII cap a l'any 1550 aC.
El seu domini va ser relativament breu en el temps històric egipci, però van aportar nous elements: de caràcter militar, com l'arc compost, el cavall i el carro de combat; de caràcter religiós, amb déus cananeus (que no van imposar) i noves tècniques de treball del bronze i de la plata. Progressivament, els hikses van quedar seduïts i culturalment absorbits pels egipcis.
La seva derrota final va tenir lloc a Sharuhen, a Canaan, després d'un setge de tres anys i la completa derrota dels hikses.
Un poble asiàtic, probablement semita, que va governar Egipte des d'aproximadament l'any 1750 aC fins al 1550 aC.