Qui era Euricles d'Atenes?
Euricles d'Atenes (en grec antic Εὐρυκλῆς, Euryclès) va ser un famós ventríloc (Ενγαστριμυθος Engastrimythos) a qui s'atribueix la invenció d'aquesta art, aplicada amb freqüència a la necromància. Els que practicaven la ventrilòquia eren anomenats euríclides. Nascut a Atenes, va viure cap al segle v aC.
Feia sortir del seu interior una segona veu amb la qual dialogava, i predeia el futur. Es pensava que aquesta veu era d'un dimoni, i per tant no es pot considerar un ventríloc en el sentit modern. Plutarc diu que a través dels seus llavis se sentia la veu d'un dimoni, que era com una veu ronca que venia del ventre i que Euricles parlava sumit en una mena d'èxtasi.
Euricles va convèncer els atenesos que a les seves entranyes hi vivia un geni parlant, i gràcies a això li van permetre fer actuacions al teatre. Aristòfanes va dir que així com Apol·lo es posava dins dels "ventres d'algú" per a realitzar profecies, Euricles utilitzava el seu ventre per a donar a conèixer les seves humorades. Plató parla d'Euricles al Sofista i diu que alguns homes porten dins seu l'enemic, aquell que els porta la contrària, una veu que els governa des de dins i que la porten sempre amb ells, com li passava a "l'extravagant Euricles". Aquesta veu li permetia parlar d'esdeveniments futurs.
Més endavant, els genis instal·lats al cos dels ventrílocs i dels profetes van rebre el nom de "pitons" en honor de la serp Pitó, que havia profetitzat a Delfos. Aquesta forma d'endevinació va trobar recolzament en les doctrines platòniques, pitagòriques i cristianes, cosa que va donar vigència als "Engastrimytoi" (ventrílocs) durant molts anys.
Un famós ventríloc a qui s'atribueix la invenció d'aquesta art.