De quina llengua prové el mot Amfitrite?
Amfitrite (en grec antic Άμφιτρίτη), és, en la mitologia grega, la deessa de les aigües tranquil·les. A la mitologia romana se sol identificar amb Salàcia. El nom procedeix del grec Άμφιτρίτη, que vol dir "el tercer que rodeja" (el mar).
Segons la Teogonia d'Hesíode, Amfitrite és filla de Nereu i Doris, i segons Apol·lodor d'Artemita ho és d'Oceà i Tetis. Segons la seva filiació s'hauria identificat com una nereida o com una oceànide, respectivament.
S'explica que Posidó la va veure i la va raptar, quan ballava prop de l'illa de Naxos. Es diu també que Posidó l'estimava des de feia molt de temps, però que la jove l'havia rebutjat i s'havia amagat a les profunditats de l'oceà, més enllà de les columnes d'Hèracles. Uns dofins la van descobrir i en una solemne processó la van portar davant de Posidó. Amfitrite està molt lligada als mars i a les criatures que hi habiten. Com que el déu principal del mar és el seu marit Posidó, Amfitrite no rebia el culte del poble grec directament, sinó que les ofrenes, els rituals i les pregàries, estaven dedicades, en la majoris dels casos, a Posidó i, per tant, a la seva dona, com passava amb Hera al costat de Zeus o amb Persèfone al costat del déu dels morts.
Moltes vegades no es parla d'ella directament com un personatge, sinó que és utilitzada per a parlar del mar.
Del grec antic.