Identifica la temàtica clau del text següent.
En computació, un processador vectorial és una unitat de processament central (CPU) que implementa un conjunt d'instruccions les quals operen en matrius unidimensionals de dades anomenats vectors. La principal diferència entre un processador vectorial i un escalar rau en el fet que el processador vectorial és capaç de descodificar instruccions els operands de les quals són vectors complets, mentre que les instruccions d'un processador escalar només poden operar sobre elements de dades individuals. Els processadors vectorials poden millorar en gran manera el rendiment en certes càrregues de treball, en particular la simulació numèrica i tasques similars. Els computadors vectorials van aparèixer en la dècada de 1970 i es van establir com a disseny dominant en els supercomputadors, però, la ràpida caiguda de la relació preu-rendiment dels dissenys de microprocessadors convencionals va conduir a la desaparició dels supercomputadors vectorials al final dels anys 1990. En l'actualitat, la majoria dels microprocessadors convencionals contenen un repertori d'instruccions vectorials les quals els fan capaços d'operar sobre vectors. La conversió d'un programa o algorisme corresponent a un processador escalar a un altre vectorial s'anomena vectorització.
El text tracta sobre informàtica.