Aquesta cerimònia rep un únic nom?
La cerimònia d'obertura de la boca, també anomenada cerimònia d'obertura dels ulls i de la boca, és un dels rituals principals dels enterraments de l'antic Egipte. El ritual tancava el procés, de fins a 70 dies, d'embalsamar la mòmia del difunt. La finalitat era la de retornar, amb la màgia o Heka del déu Anubis, la capacitat de parlar, menjar i beure a la boca i la de veure-hi als ulls, per poder viure a l'inframon, la Duat egípcia.
Per a la cerimònia s'empraven instruments i utensilis especials, com una aixa ritual, una mena de ganivet amb la fulla en forma de cua de peix anomenat peseshkaf, una fulla en forma de cap de serp, i altres amulets i utensilis semblants. Els sacerdots s'encarregaven de dur a terme la cerimònia.
Els textos més antics en què s'han trobat descripcions i oracions relacionades amb aquest ritual daten de l'Imperi Antic. Algunes de les mostres més rellevants d'aquella època està en els coneguts Textos de les piràmides, unes de les primeres inscripcions que es van realitzar dins de les piràmides egípcies.
El ritual apareix representat sovint a les parets de les tombes de la vall dels Reis, que daten de l'Imperi Nou. Algunes de les tombes on s'han trobat representacions gràfiques d'aquest ritual són: la KV1, la KV5, la KV7, la KV17 i la KV62.
La cerimònia es componia de dues tradicions diferents, l'animació del cadàver, d'una banda, i la més cultural d'animació de l'estatueta, de l'altra. El ritual era lleugerament diferent segons la zona, ja que els diàlegs variaven entre l'Alt i el Baix Egipte.
El ritual, si es feia complet, tenia 75 capítols, agrupats en cinc fases:
El Llibre dels morts conté una fórmula màgica per al procés:
Es creu que hi podria haver una relació directa entre aquest ritual, les oracions que es resaven i el psalm 51, conegut com a Miserere ('Tingueu pietat') de la Bíblia cristiana, ja que coincideixen en diverses parts del ritual i de l'oració.
No.