Com es diu la noia?
La Clàudia mirava amunt i avall de la riera amb esverament. Un llamp va esquinçar un roure i un tro va escampar-se per tota la nuvolada. L'olor de la tempesta se sentia arreu.
-Vénen! Ja són aquí! Passem, fill meu! Agafa't amb mi!
La Clàudia i la Rosa abraçades van avançar entre les aigües roges de la riera folla.
I tots els pagesos que van arribar en aquell indret, reculaven astorats.
-Quina rierada!
El temps s'aclaria a poc a poc com si es deixondís d'un somni.
El mateix dia en què va marxar la Clàudia, la jove va tenir un noi.
-Quatre nois arreu! Tot és pel Rei aquí casa.
Clàudia.