El text parla sobre el tema Festivals?
La didàctica és la disciplina científico-pedagògica que té com a objecte d'estudi el procés d'ensenyament-aprenentatge. És per tant la part de la pedagogia que s'ocupa dels sistemes i mètodes pràctics d'ensenyament destinats a plasmar en la realitat les directrius de les teories pedagògiques. Molt vinculada amb altres ciències pedagògiques (com, per exemple, l'organització escolar i l'orientació educativa), la didàctica pretén fonamentar i regular els processos d'ensenyament i aprenentatge. Els components que actuen en l'acte didàctic són:   El docent o professor, El discent o alumne, El contingut o matèria, El context de l'aprenentatge i Les estratègies metodològiques.La didàctica es pot entendre com pura tècnica o ciència aplicada i com teoria o ciència bàsica de la instrucció, educació o formació. La didàctica és també art, si ho considerem com la manera d'entendre,transformar i percebre la realitat amb estètica, poètica i forma bella. Així, el caràcter artístic en l'acció ve donat per la seua espontaneïtat, idiosincràsia, dinamicitat, per la seua adaptabilitat a les característiques de cada situació. Els diferents models didàctics poden ser models teòrics (descriptius, explicatius, predictius) o models tecnològics (prescriptius, normatius). La història de l'educació mostra l'enorme varietat de models didàctics que han existit. La majoria dels models tradicionals se centraven en el professorat i en els continguts. Els aspectes metodològics, el context i, especialment, l'alumnat, quedaven en un segon pla. Com resposta al verbalisme i a l'abús de la memorització típica dels models tradicionals, els models actius (característics de l'escola nova) busquen la comprensió i la creativitat, mitjançant el descobriment i l'experimentació. Aquests models solen tenir un plantejament més científic i democràtic i pretenen desenvolupar les capacitats d'autoformació. Avui dia, l'aplicació de les ciències cognitives a la didàctica ha permès que els nous models didàctics siguin més flexibles i oberts, i mostrin l'enorme complexitat i el dinamisme dels processos d'ensenyament-aprenentatge. Cal distingir:   Didàctica general, aplicable a qualsevol individu. Didàctica diferencial, que té en compte l'evolució i característiques de l'individu. Didàctica especial, que estudia els mètodes específics de cada matèria o assignatura (com per exemple didàctica de la llengua o de la música)En resum, els eixos bàsics de la didàctica són:  Disciplina teòrico-normativa o explicativa-normativa. Processos d'ensenyament aprenentatge o educació formal i no formal. Aspecte multidimensional de l'objecte d'estudi. Relacions personals de comunicació intencional. L'aspecte centrar de l'objecte d'estudi de la didàctica és: l'acte didàctic (és la relació bipolar activa entre el docent i l'alumne). Instrucció formativa o formació intel·lectual. Dins el marc institucional. Planificació del currículum, acció prèviament reflexionada. És una Ciència de l'Educació, és tècnica, és art.
No.