Dona'm les entitats geopolítiques dels quals parla aquest text:
Ara tornem a ser on érem al gener, però sense l'excusa de no saber què ens arriba. I els governs han de prendre decisions contundents
Hi ha gent que considera que l’etapa més dura i difícil –sobretot perquè era inesperada– de la pandèmia s’ha superat. Possiblement s’ha superat la més inesperada, hi estic d’acord, però el perill no l’hem deixat enrere, ni de bon tros. Els brots, com veiem cada hora que passa, constitueixen una amenaça molt important per a la salut pública. I lamentablement és indiscutible que van creixent. No és tan sols la greu situació a la Franja i sobretot al Segrià que ha obligat fins i tot a fer el tancament perimetral d’aquesta comarca. Ahir es va declarar un brot a Alcanar, a les Terres de l’Ebre, i un altre a Burjassot, en plena àrea metropolitana de València, on ja hi havia el focus de Rafelbunyol; i ja n’hi ha també de declarats a Castelló, a Inca i Palma, a Eivissa, a la Vall d’Aran, a la Garrotxa i al Bages.
És evident que bona part de la població no ha entès, o no ha volgut entendre, fins ara la gravetat dels fets. I també ho és que a aquest problema s’hi enfronta el món sencer i que no té res de senzill ni de fàcil. Ahir, per exemple, vam saber el cas, molt cridaner, que el president del Brasil, precisament un dels polítics més tancats a la realitat, havia agafat la malaltia. I a Austràlia es va veure que el nou brot podia arribar a ser tan dur que obligà a ordenar el confinament total de Melbourne, durant sis setmanes, novament.
Franja, Segrià, Alcanar, Burjassot, València, Rafelbunyol, Castelló, Inca, Palma, Eivissa, Vall d’Aran, Garrotxa, Bages, Brasil, Austràlia, Melbourne, Terres de l’Ebre