Què és del que no està al corrent la mocadera?
La mocadera no sap si sobren o falten espècies i acaba per dir:
-A mi em sembla que està bé. ¿Què hi diu, vostè, don Gervasi?
-També m'ho sembla- respon aquest, després d'escurar el plat.
-Doncs deixi-ho estar- diu donya Rita: -ell és el que deu menjar-se'l, perquè jo quasi no en tasto.
La taula va despoblant-se de carn per fer lloc a les botifarres que van sortint del calderó. La mocadera no s'entén de feina, perquè la caldera va forta i se li rebenten. Donya Rita s'enfada, la neboda s'entretén trinxant el sagí. Allà a les vuit del vespre, i quan ja tot toca a son termini, vénen els amics de confiança a fer la rosta. Don Gervasi excusa amb l'amoïno la falta de la seva costella i pondera la molta carn que ha dut la bestiola. La neboda cuida d'arreglar les torrades i de servir les copetes de vi d'Alella, que revifa els amics de don Gervasi. A les deu, quan ells se retiren, l'operació de matar porc està del tot terminada.
He dit malament: encara li queda a donya Rita, amb dolor del seu cor, el quefer d'arreglar els presents amb els quals se n'hi va la quarta part del tocino, fer la salmorra, salar la cansalada, etcètera, etc.
No sap si sobren o falten espècies.