Identifica les entitats que hi ha en el text següent:
Montserrat Roig i Fransitorra (Barcelona, 13 de juny de 1946 - Barcelona, 10 de novembre de 1991) fou una escriptora en català de novel·les, contes, assaig, reportatges i articles periodístics. Va presentar i dirigir diversos programes de televisió, mitjà en el qual va excel·lir com a entrevistadora a escriptors de generacions precedents. Va néixer el 13 de juny de 1946 a Barcelona, en el si d'una família burgesa liberal de la dreta de l'Eixample, sent la sisena filla de set: Maria Isabel, Maria Rosa, Glòria, Joan Ramon, Maria Albina, ella i Carmina. Va estudiar primària a l'escola Divina Pastora de l'Eixample i després va cursar secundària a l'Institut Montserrat de Sant Gervasi. El seu pare, Tomàs Roig i Llop, fou advocat i escriptor. La seva mare, Albina Fransitorra Aleñà, es llicencià en filologia el 1970 i també fou escriptora. L'any 1961 ingressa a l'Escola d'Art Dramàtic Adrià Gual, on va conèixer Maria Aurèlia Capmany, amb qui va establir una amistat que duraria tota la vida. L'any 1968 es va llicenciar en Filosofia i Lletres a la Universitat de Barcelona, carrera que havia començat l'any 1963, i es va doctorar el 1970. Es va casar als vint anys amb l'arquitecte Albert Puigdomènech, un dels dirigents del SDEUB i amb qui va tenir el seu primer fill: Roger. Se'n separà al cap de tres anys i l'any 1972 enceta una relació sentimental amb Joaquim Sempere i Carreras, director de la revista Treball del PSUC, amb qui va tenir, l'any 1975, el seu segon fill, Jordi. Des de ben jove, va participar en els moviments de protesta d'estudiants que es feien a les darreries del franquisme a Barcelona. Als inicis dels estudis a la Universitat de Barcelona, va ser membre d'Universitat Popular UP, branca juvenil i estudiantil de l'organització Força Socialista Federal FSF; en dissoldre's aquest partit, es va afiliar al PSUC un cop acabada la carrera. Participarà, entre d'altres, en dos esdeveniments importants de la lluita contra la dictadura franquista d'aquells anys. El primer, la Caputxinada, l'assemblea constituent del Sindicat Democràtic d'Estudiants de la Universitat de Barcelona SDEUB, que va tenir lloc el març de 1966 al convent dels Caputxins de Sarrià, on la policia va mantenir encerclat el convent durant tres dies. El segon, la participació en la tancada de 250 intel·lectuals a l'abadia de Montserrat el desembre de 1970, en protesta contra el procés de Burgos, consell de guerra sumaríssim contra 16 militants bascos d'ETA. L'èxit de participació i la repercussió pública propicià la creació de l'Assemblea Permanent d'Intel·lectuals Catalans, plataforma a la qual es vincula i participa activament. També el 1970 abandona el PSUC coincidint amb el trencament del seu matrimoni i l'inici més seriós de la seva carrera literària. Torna a afiliar-s'hi en aprovar-se la llei antiterrorista, participa en encontres intel·lectuals i trobades obertes, i esdevé candidata per la circumscripció de Barcelona en la llista del seu partit a les eleccions a corts espanyoles del 1977. L'any 1976 va entrar a formar part de la junta de l'Ateneu Barcelonès com a vocal. Es tractava d'una junta no oberta a eleccions democràtiques i amb membres afins al règim franquista presidida per Andreu Brugués i Llobera. Roig, juntament amb Josep Maria Prim Serentill i Joan Alegret Llorens, varen forçar un gir en la forma de participació i van aconseguir entrar com a vocals. Va ser lectora de castellà a la Universitat de Bristol el curs 1972-1973. A partir del 1971 –any en què guanya el premi Víctor Català amb el recull de narracions Molta roba i poc sabó... i tan neta que la volen– es dedica professionalment a la literatura; inicia un cicle novel·lístic que comprèn obres com Ramona, adéu (1972), que retrata tres generacions de dones, àvia, mare i filla, que viuen les seves històries personals amb el rerefons dels moments clau de la història del país, o El temps de les cireres (1977), obra protagonitzada pels mateixos personatges, amb la qual Roig obté el premi Sant Jordi de novel·la de 1976. També és destacable la seva tasca com a periodista, des de la qual manifesta la seva voluntat per construir una tradició de periodisme culte, la seva lluita feminista amb obres com El Feminisme (1984) i Digues que m'estimes encara que sigui mentida (1991) amb la voluntat de recuperar la memòria històrica del país. Roig aconsegueix una gran popularitat amb les entrevistes publicades a les revistes Serra d'Or, Oriflama, Jano i Destino i que, posteriorment, publica en la sèrie de llibres coneguda com a Retrats paral·lels (1975 i 1976).
Montserrat Roig i Fransitorra : artista_o_autor, Barcelona : Entitat_Geopolítica, Eixample : Entitat_Geopolítica, Maria Isabel : persona, Maria Rosa : persona, Glòria : actor_o_director, Joan Ramon : persona, Maria Albina : persona, Tomàs Roig i Llop : artista_o_autor, Albina Fransitorra Aleñà : artista_o_autor, Maria Aurèlia Capmany : artista_o_autor, Universitat de Barcelona : educació, Albert Puigdomènech : artista_o_autor, SDEUB : organització, Roger : persona, Joaquim Sempere i Carreras : estudiós/científic, Treball : mitjans_massius, PSUC : partit_polític, Jordi : persona, Universitat Popular UP : partit_polític, Força Socialista Federal FSF : partit_polític, Carmina : persona, escola Divina Pastora : educació, Institut Montserrat : educació, Sant Gervasi : Entitat_Geopolítica, Escola d'Art Dramàtic Adrià Gual : educació, franquisme : esdeveniment_polític, la Caputxinada : esdeveniment_polític, Sindicat Democràtic d'Estudiants de la Universitat de Barcelona SDEUB : organització, Caputxins de Sarrià : edifici, abadia de Montserrat : edifici, procés de Burgos : esdeveniment_polític, ETA : organització, Assemblea Permanent d'Intel·lectuals Catalans : organització, Ateneu Barcelonès : organització, Andreu Brugués i Llobera : polític, Roig : artista_o_autor, Josep Maria Prim Serentill : artista_o_autor, Joan Alegret Llorens : artista_o_autor, Universitat de Bristol : educació, Ramona, adéu : obra_escrita, El temps de les cireres : obra_escrita, Molta roba i poc sabó... i tan neta que la volen : obra_escrita, El Feminisme : obra_escrita, Digues que m'estimes encara que sigui mentida : obra_escrita, Serra d'Or : mitjans_massius, Oriflama : mitjans_massius, Jano : mitjans_massius, Destino : mitjans_massius, Retrats paral·lels : obra_escrita