Qui fou Assumpció Casals?
Assumpció Casals i Rovira (Barcelona, 17 de gener de 1896 − Barcelona, 23 de gener de 1975) va ser una primera actriu catalana, filla de l'actor Enric Casals i Molas (+ Vilafranca del Penedès, 1919) i Carme Rovira i Peris.
Des de petita va viure el teatre intensament. Als 14 anys actuà al Teatre Romea al drama Lo ferrer de tall, de Pitarra. Al 2 de gener de 1913 es va casar a Manacor amb el també actor Joaquim Torrents i Ferrers de qui es va divorciar el desembre de 1935. Va debutar el 1921 amb l'obra La vida bohèmia, d'Amichatis i Joaquim Montero. Va esdevenir primera actriu a la companyia d'Enric Borràs. Va treballar al costat de totes les grans figures escèniques de la seva època: Margarida Xirgu, Rafael Calvo, Josep Santpere i Pei, etc. Va ser una de les actrius predilectes d'Àngel Guimerà, del qual en va estrenar algunes peces, com Jesús que torna (1917), i va fer algunes pel·lícules al cinema espanyol, com Los ángeles de seda y oro (1918) i Al margen de la ley (1935).
Després d'una estada als teatres Cómico i Reina Victoria  de Madrid, als anys trenta, el 1935 va viatjar a l'Amèrica del Sud en una gira teatral. El 1938 es va exiliar a França i va passar després a Cuba i finalment a Mèxic, on va representar obres per a l'Agrupació Catalana d'Art Dramàtic, vinculada a l'Orfeó Català de Mèxic, dirigit aleshores per Avel·lí Artís i Balaguer. També va intervenir en alguns films mexicans.
No va tornar a Catalunya fins a finals dels anys 40, amb companyia pròpia i interpretant en català al Teatre Victòria (Barcelona) La Pepa se'ns vol casar, d'Alexandre Puig, i Refugi de pecadors, de Lluís Elias (1949). Va continuar actuant al Teatre Romea de Barcelona durant els anys seixanta i part dels setanta.
Va estar casada, en segones nupcies,  amb el tenor i actor de cinema Josep Riera i Goula (conegut com a Josep Goula (1898-1977).
Cinema
Teatre
Una primera actriu catalana.