Dona'm les entitats que surten en el text següent:
lingüístics dels anys vuitanta. El problema és que tot el consens l’ha de posar l’altra gent. Ells només posen la hispanofòbia, l’ordeno y mando. Mirin, jo sincerament no entenc el sentit d’aquesta moció, que nosaltres ja vàrem intentar, evidentment, en el tema..., quan vostès demanen molt tímidament donar suport a la creació en castellà, també vàrem intentar, com a mínim, introduir els percentatges. Hi insisteixo, els mínims percentatges que per llei els tribunals acaben de dir que haurien d’estar a l’ensenyament, un vint-i-cinc per cent. Sabíem que no ens ho votarien –sabíem que no ens ho votarien–, perquè..., ustedes están en lo que están. Però, home, una cosa és no agafar aquestes esmenes i, en canvi, agafar esmenes dels grups del Govern, que les poques coses positives que té aquesta moció encara les aigualeixen. O sigui, vostès fan algunes reflexions pertinents sobre la necessitat d’arribar com més aviat millor al dos per cent del pressupost per a la cultura; doncs han acceptat esmenes que encara retarden més aquest esforç. I, bé, que en general aigualeixen..., vull dir, per d’alguna manera, diguem-ne, per això amb aquesta moció gairebé ens podríem fer això. Ho veuen? Un barquet de paper, no? I ja està. Vull dir, que no entenem per què es ve aquí a fer veure que interessa la cultura si a l’hora de la veritat no interessa. Vostès estan permetent, vostès estan avalant com a Grup Socialistes un pressupost de Cultura que ja és molt justet –que ja és molt justet– i que a sobre, diguem-ne, és un pressupost dopat perquè és com si fos un pressupost d’una Generalitat ionqui, que es gastés tots els diners en una droga, en una droga molt concreta, que és la hispanofòbia, que és la guerra no cultural, no fora de la cultura, sinó en contra de la llengua. No es pot protegir el català atacant el castellà. Vull dir, jo no sé què més fa falta perquè s’adonin que això només mena a una cultura caïnita, a una falsa cultura, una cultura dopada. L’actual Generalitat parla i actua com si això fos una mena de planeta de los simios, on una raça oprimida parla català i una colla de micos dominadors parlen castellà. En la seva visió franquista, per no dir pornogràfica, de la política lingüística i cultural una llengua, hi insisteixo, només té sentit esclafant l’altra. Odian el bilingüismo
Govern : govern, Grup Socialistes : partit_polític, Cultura : govern, Generalitat : govern