A quina ciutat va néixer Joana Crespí González?
Joana Crespí González (Palma, 24 d'octubre de 1944 - Barcelona, 3 de setembre de 2005) fou una bibliotecària i documentalista musical.
Nascuda el 1944 a Palma, s'instal·là des de molt jove a Barcelona, on estudià piano al Conservatori Superior de Música del Liceu; combinaria els estudis de música amb l'ingrés a l'Escola de Bibliotecàries, on es diplomà el 1965.
Des de 1979 a 1981 fou vocal de l'Associació de Bibliotecàries. Després d'uns anys d'activitat a la Xarxa de Biblioteques Populars de la Diputació de Barcelona, ingressà el 1982 a la Biblioteca de Catalunya (BC). El 1983 s'incorporà com a bibliotecària responsable a la Secció de Música, donat que el càrrec de conservador que havia ocupat Higini Anglès en el seu moment es va extingir amb la jubilació de Mn. Josep Maria Llorens i Cisteró. Crespí desenvolupà una tasca intensa d'ordenació, catalogació i reorganització del material musical que acabava de ser traslladat a l'actual sala Higini Anglès. Va promoure i encapçalar la normalització de la catalogació de la música impresa, així com la incorporació d'aquest material procedent del dipòsit legal a la Secció de Música de la BC. En l'àmbit de la reserva, va dirigir la identificació, ordenació i descripció de diferents fons personals de músics, intèrprets i musicòlegs existents a la Secció, i va impulsar la incorporació de nous fons, continuant la tasca iniciada per Felip Pedrell, Higini Anglès i Robert Gerhard de convertir la Secció de Música de la BC en un pol de recerca musical reconegut. A fi de promoure el coneixement d'aquests fons va participar, per una banda, en nombroses jornades, congressos i simpòsiums i, per l'altra, va comissariar diverses exposicions (sobre la guitarra a Catalunya, Frederic Mompou, Higini Anglès, Cristòfor Taltabull…), alhora que va publicar un bon nombre d'articles sobre diversos aspectes del patrimoni musical català.
Convençuda de la importància de la normalització en el món de la biblioteconomia musical, va participar en la traducció de les normes de catalogació de materials musicals, tant impresos (International Standard Bibliographic Description for Printed Music (ISBD PM)), com manuscrits (RISM ESPAÑA. Normas internacionales para la catalogación de fuentes musicales históricas (Serie A/II, manuscritos musicales, 1600-1850)), i en la seva difusió a través de cursos temàtics.
Crespí va mantenir els lligams entre la Secció de Música i associacions musicals d'àmbit estatal i internacional, particularment amb la Societat Internacional de Musicologia (SIM) i l'Associació Internacional de Biblioteques Musicals (IAML). Respecte a la IAML, Crespí va ser una de les promotores de la creació de la branca espanyola, l'Asociación Española de Documentación Musical (AEDOM), on ocupà diversos càrrecs, com el de vicepresidenta des de 1993 a 2005. També participà en nombrosos congressos organitzats per la IAML. La seva expertesa en el camp de la recerca musical feren que participés en nombroses entitats i institucions (Societat Catalana de Musicologia-IEC, Institut Milà i Fontanals del CSIC, Archivo Aragonés de Música Coral…).
La seva incursió en el món teatral vingué de la mà del director Ricard Salvat, amb qui col·laborà en fer-se càrrec de la part musical de les obres La tragèdia de l'home, d'Imre Madách (1994) i En la ardiente oscuridad, d'Antonio Buero Vallejo (1995).
Joana Crespí morí a Barcelona el 2005, prematurament i en plena maduresa professional. La Biblioteca de Catalunya conserva alguns volums de la seva biblioteca i part de la documentació professional.
A Palma.