De quin tema parla el text?
El foc a terra és un tipus de llar de foc amb unes característiques especials. Segons les zones de Catalunya, es podia dir llar de foc, foc a terra o també hem vist bibliografia amb el nom de setial de foc. Calfapanxes, escalfapanxes, foc, fogar, foraca, llar, llar de foc, xemeneia, ximenera són sinònims de foc a terra.Antigament a pagès la llar de foc era una habitació dedicada a cremar la llenya, el foc es feia a terra i l'habitació solia tenir una xemeneia que facilitava l'extracció dels fums, sempre hi havia almenys una de les parets de l'habitació ennegrida pel fum. Al foc a terra es feia vida, es cuinava, és sopava, es reunia la família, els veïns, els amics i els convidats. Potser el principal inconvenient del foc a terra sigui el fum i la sutja, per això modernament s'ha vist relegat per altres sistemes més nets, com ara llars de foc amb porta de vidre, estufes de llenya, calderes de biomassa, calderes de gas i aerotèrmia. Es feien xerrades, s'explicaven tota mena d'històries, ja que no hi havia altre mitjà de distracció. Eren característics els bancs de fusta situats estratègicament al voltant de la foguera, bancs anomenats escons, que facilitaven l'intercanvi d'impressions. Moltes masies antigues disposen del foc a terra tradicional. El Palau dels Reis de Mallorca a Perpinyà es considera una de les construccions d'arquitectura catalana més preuades i no hi podia faltar una fantàstica mostra de llar de foc amb el foc a terra.
El text tracta sobre arquitectura.