Què afirma la dona?
Ella. -Oh! ¡Aquests sí que s'estimaven de petits!
Se passegen amb tota la família. Ells dos van una mica separats.
Ella (amb molta animació). -Doncs ¿per què se la mirava, si diu que tant se li endona?
Ell. -Però que no puc mirar enlloc?
Ella. -Oh! hi ha mirar i mirar; i vostè… no digui… que per  Carnestoltes sempre anava amb ella.

Ell (molt suau). -I bé, ara no hi vaig mai. A qui estimo, jo?
Ella (tota roja). -Jum… Vosteees…
Ell (molt mino). -I a mi, qui m'estima?
Ella (rendida i ennuegada). -Que no ho sap?
Ell (amb el cap tort). -De veres?
Que aquest sí que s'estimaven de petits.