Digue'm quines entitats surten en el text següent:
A mitjans del segle xviii, les orientacions de Winckelmann «d'alimentar el bon gust en les fonts directes i prendre exemple de les obres dels grecs» va fer que molts artistes es dediquessin a copiar en lloc d'imitar; arribava el neoclassicisme. L'obra de Jean-Antoine Houdon, originalment barroca, va adoptar un caràcter serè i un verisme sense detalls anecdòtics, en un procés per aconseguir la bellesa ideal de l'antiguitat; va retratar molts personatges del moment, com Napoleó, Jean de la Fontaine, Voltaire o George Washington. L'escultor més conegut i innovador, però, fou l'italià Antonio Canova, un autor molt versàtil a cavall entre el barroc, el rococó i el neoclassicisme. Per la seva banda, la producció de Bertel Thorvaldsen segueix la línia més ortodoxa del neoclassicisme, amb una expressió més freda i estàtica. A Catalunya, cal destacar Damià Campeny, el qual va anar a Itàlia i va rebre la influència de Canova, igual que l'andalús José Álvarez Cubero.
Winckelmann : estudiós/científic, Jean-Antoine Houdon : artista_o_autor, Napoleó : persona, Jean de la Fontaine : artista_o_autor, Voltaire : estudiós/científic, George Washington : polític, Antonio Canova : artista_o_autor, Bertel Thorvaldsen : artista_o_autor, Catalunya : Entitat_Geopolítica, Damià Campeny : artista_o_autor, Itàlia : Entitat_Geopolítica, Canova : artista_o_autor, José Álvarez Cubero : artista_o_autor