Quin dels seus cognoms va modificar la Núria?
Núria Cadenes i Alabèrnia, originalment Núria Cadenas i Alabèrnia (Barcelona, 18 de febrer de 1970), és una periodista, escriptora i activista independentista catalana.
Nascuda el 18 de febrer de 1970 al Turó de la Peira (Barcelona). És filla de Teresa Alabèrnia i Domènech i de Josep Maria Cadenes. La família materna és oriünda de Meranges i Ger (Cerdanya) i de Palamós (Empordà).
Durant la seua joventut estudià a l'Escola Heura, de caràcter laic i catalanista. Posteriorment participà en el moviment estudiantil català de finals dels 1980 i va ser fundadora de l'organització juvenil independentista Maulets.
El matí del 9 de setembre de 1988, quan tenia 18 anys, fou detinguda a Barcelona als voltants d'una residència d'oficials de l'Exèrcit en companyia de tres persones més per la seua presumpta participació en un atemptat frustrat de Terra Lliure.
L'octubre de 1990 fou jutjada per l'Audiència Nacional, juntament amb Jordi Petit i Ferrer, Jaume Palou i Guijarro i Guillem Godó i Blasco, per la seua suposada participació en l'intent d'atemptat de Terra Lliure contra la residència d'oficials de l'Exèrcit a Barcelona el 9 de setembre de 1988 que va ser frustrat per la policia. Tots negaren davant el tribunal pertànyer a l'organització armada i haver participat en la citada acció. Se l'acusà de pertinença a banda armada, en concret de formar part de l'organització armada catalana d'ideologia independentista Terra Lliure i d'un delicte d'estralls en grau de temptativa agreujat per relació amb banda armada, així com de tinença il·lícita d'armes amb l'agreujant d'haver-ne esborrat el número de sèrie.
Després de la seua apel·lació, el Tribunal Suprem (Sala Penal), en la seua sentència de 30 de gener de 1992, decidí absoldre-la de l'acusació de pertinença a banda armada per falta de proves, però mantingué la resta d'acusacions. Malgrat que fou detinguda sense que portara armes o explosius, el tribunal considerà concloents les declaracions de la resta de processats, en presència d'advocat, que la vinculaven amb la participació en l'intent de col·locació d'artefacte explosiu, amb tinença il·lícita d'armes, a la residència d'oficials de Barcelona el 9 de setembre. Fou condemnada a sis anys de presó major i dos de presó menor.
El 2006, Palou i Godó van exculpar Cadenes d'haver participat en l'atemptat al·legant que no pertanyia a Terra Lliure i que mai no havia participat en cap de les seues accions.
L'octubre del 1992 fou deixada en llibertat després d'haver complert quatre anys de reclusió en diverses presons espanyoles. Després de ser deixada en llibertat tornà a Barcelona, on estudià Història a la Universitat de Barcelona i treballà com a traductora. Posteriorment es traslladà a València, on va treballar a la revista El Temps i a Acció Cultural del País Valencià.
Va ser membre fundadora de l'organització juvenil Maulets i militant del Partit Socialista d'Alliberament Nacional (PSAN). En les eleccions al Parlament de Catalunya del març del 1992 es presentà segona a la llista de Barcelona per Catalunya Lliure, que no obtingué representació. En les eleccions al Parlament de Catalunya del 28 de novembre de 2010 va tancar la candidatura per Girona de la coalició electoral Solidaritat Catalana per la Independència en representació del PSAN. D'altra banda, en el primer Congrés Nacional de SI, celebrat el 23 de febrer de 2011 a Manresa, fou elegida secretària nacional de Formació i Atenció als Adherits de la formació independentista, i en el segon, celebrat a Vic el 26 de gener de 2013, en va ser elegida presidenta.
Cadenas.