Per què la majoria d'estats de la Unió Europea s'han mantingut al marge del conflicte?
Des del començament del procés fins ara, el cas català ha passat de ser una reivindicació gairebé desconeguda a ocupar les portades dels mitjans internacionals. Ha estat objecte de debats parlamentaris i a universitat de tot el món, cosa que ha obligat el govern espanyol a mobilitzar totes les ambaixades i a deure favors a altres països; fins i tot ha comprat el silenci d'estats com Letònia. A tot això, cal afegir-hi l'esforç per a explicar el caràcter pacífic, democràtic i obert del moviment, que ha tingut un gran suport social. S'ha vist, per exemple, en el manifest 'Let catalans vote', en què sis premis Nobel, a més d'altres personalitats, feien una crida a favor d'un referèndum i alertaven que impedir el vot contradeia els principis que inspiraven les societats democràtiques. Tanmateix, la Unió Europea i la majoria d'estats se n'han mantingut al marge, en gran part, per prevenir la ingerència en els afers propis, i també per evitar un precedent incòmode. El problema és que ara l'actitud espanyola es va convertint en un mal precedent per als drets fonamentals a Europa.
per prevenir la ingerència en els afers propis, i també per evitar un precedent incòmode