Digues-me quines son les entitats d'aquest text:
Ahir vam viure un d'aquells moments que et retorna a la política amb majúscules, a la dignitat de l'exercici de la cosa pública. Va ser quan el president Puigdemont va eixir a la tribuna a fer allò que faria qualsevol polític europeu: assumir les conseqüències del que passa al parlament
Fa dies, en una entrevista molt interessant que vam publicar ací a VilaWeb, el politòleg britànic Shaun Riordan ens donava un consell important: ‘Si voleu ser independents comporteu-vos com un país independent.’ També volia dir: si voleu que us respecten com un possible estat independent actueu com ho fan els estats independents.
En el règim autonòmic espanyol, els parlaments poden ser perfectament uns parlaments de fireta. Tots ho hem vist. Tots ho sabem. El Parlament de Catalunya no és el cas precisament més extrem, però en tenim tot d’exemples a l’abast per a demostrar-ho. Les autonomies s’han anat buidant de continguts, la recentralització les ha convertides en diputacions, en ens més administratius que no pas polítics i al final, com que les conseqüències del que hi pot passar poques vegades assoleix el nivell decisiu i solemne que en qualsevol país té l’òrgan on resideix la sobirania, acaba no passant res.
Puigdemont : polític, VilaWeb : mitjans_massius, Shaun Riordan : persona, Parlament de Catalunya : govern