Diries que aquesta oració és tòxica?
A voltes una tarda qualsevol,la tendresa s'instal·la a les paraulesi una pluja finíssimafa esclatar flors als aiguamollsi créixer gespa als rostos.Llavors,fa de bon rossolarper un pendent de motsdegudament asseptitzatsi assabentar-se,entre glop i glop de cafè,que en algun país llunyàla guerra encara persisteixi la gent mort de fam.Un, aleshores, fàcilment exclama:quins malparits, els homes!A voltes, ja dic,la tendresa s'instal·la a les paraules.Martí i Pol.
No.