Identifica la temàtica clau del text.
El vídeo digital és una representació d'imatges visuals en moviment en forma de dades digitals codificades; a diferència del vídeo analògic, que representa imatges visuals en moviment amb senyals analògics. El vídeo digital comprèn unes sèries d'imatges digitals presentades en successions ràpides. En contraposició, una de les claus dels mètodes analògics, les pel·lícules en moviment, fa servir una sèrie de fotografies projectades en una successió ràpida. Els arxius de pel·lícules estàndards com els de 16 mm i 35 mm enregistren a 24 captures per segon. El vídeo digital va ser introduït al mercat al 1986 amb el format Sony D1, que enregistrava una definició estàndard de component de vídeo sense comprimir en comptes del la forma de banda alta analògica que havien estat vulgars fins aleshores. El vídeo digital es pot copiar sense perdre qualitat. En canvi, quan es copien les fonts analògiques, aquestes experimenten una generació de pèrdues. El vídeo digital també es pot emmagatzemar en discs durs o mitjançant streamings a Internet per a usuaris finals que visualitzen el contingut a un ordinador d'escriptori o una smart TV. A la vida quotidiana podem trobar contingut com ara programes de televisió i pel·lícules que també inclouen banda sonora en àudio digital.
El text tracta sobre telecomunicacions.