Digues-me de quines mencions de entitats geopolítiques parla el text següent:
lideratge –felicitats. No hi ha un dilema entre consens i liderar: cal liderar amb consens; no es pot liderar sense consens –aquest no és un dilema. Sí que hi ha un dilema entre adaptar o transformar. Nosaltres podem liderar, però podem liderar una adaptació de la indústria catalana actual o podem apostar per transformar les bases materials en la qual la nostra indústria catalana avui s’assenta. Avui, el món ha canviat molt, i la indústria catalana nostra està en aquest món que està en canvi. I, avui, el sector de l’automoció està en crisi a Catalunya, i és un sector important, és un dels sectors més importants a Catalunya: el sector de l’automoció, el sector químic i el sector agroalimentari –el sector agroalimentari és el primer sector industrial de Catalunya, per cert. Els tres estan en crisi. El sector de l’automoció, per causes que crec que tothom coneix, i és una crisi mundial on la nostra indústria s’haurà de posicionar. El sector agroalimentari, també, per al sector agroalimentari intensiu en terra, intensiu en aigua, amb enormes externalitats negatives, però amb greus problemes, també, per adaptar-se a aquestes externalitats negatives que genera en un món que ha canviat. Tenim aquí problemes. I tres quarts del mateix passarà amb el sector químic, altament intensiu en consum energètic. Aquests són problemes que tenim. Podem adaptar aquestes activitats industrials al tran-tran al que està passant al nostre entorn o transformem les bases materials que permetin que tinguem una indústria diferent, una indústria innovadora, una indústria sobre bases energètiques diferents, una indústria amb capacitat no només d’abastir les necessitats materials de Catalunya sinó també d’internacionalitzar-se, però s’internacionalitzarà en la mesura que actuï també per a Catalunya. Tenim
Catalunya