El text parla sobre el tema Matemàtiques?
El suport vital són les tècniques i tractaments d'emergència realitzades en una situació d'urgència mèdica per mantenir la vida del pacient després de la fallada d'un o més òrgans vitals. Els metges i tècnics d'emergències mèdiques són els encarregats de realitzar els procediments bàsics i avançats de suport vital. No obstant això ,el suport vital bàsic de vegades es proporciona en el lloc de l'emergència per part de familiars o vianants abans de l'arribada dels serveis d'emergència. En el cas de fallada cardíaca, la reanimació cardiopulmonar és iniciada per les persones properes al pacient el 25% de les vegades. Les tècniques de suport vital bàsic, com la realització de la Reanimació cardiopulmonar (RCP) en una víctima d'aturada cardíaca poden duplicar o fins i tot triplicar la possibilitat de supervivència del pacient. Altres tipus de suport vital bàsic inclouen proporcionar respiració en cas d'asfíxia, parar una hemorràgia o l'ús d'un desfibril·lador extern automàtic. L'objectiu del suport vital bàsic (SVB) és salvar vides en diferents situacions que requereixen atenció mèdica immediata. Aquestes situacions poden incloure, entre d'altres, una aturada cardíaca, un accident cerebrovascular, ofegament, asfíxia, lesions accidentals, greus reaccions al·lèrgiques (com un xoc anafilàctic), cremades, hipotèrmia, complicacions en el part, sobredosi de drogues i la intoxicació per alcohol. L'emergència més comuna que requereix suport vital bàsic és la hipòxia cerebral, la manca d'oxigen al cervell a causa d'una insuficiència cardíaca o respiratòria. Una víctima de la hipòxia cerebral pot morir entre 8 i 10 minuts si no se li apliquen procediments de suport vital bàsic. El suport vital bàsic és el nivell més baix de l'atenció d'emergència, seguit de suport vital avançat i cures crítiques o medecina intensiva.
No.