Què va ser Olbia?
Olbia (llatí), Óλβια en grec antic, О́львія (ucraïnès) - fou una ciutat grega d'Escítia, que Plini el Vell diu que inicialment es deia Olbiopolis i Milftopolis i que també era anomenada Boristenes pel nom del principal riu d'Escítia (Dnièper) i pel poble dels boristenites (borysthenitae). Hi van néixer Posidoni, un historiador i sofista, i Esfer, un estoic deixeble de Zenó de Cítion.
La ciutat era a la vora dreta de l'Hipanis (Hypanis, modern Buh Meridional), al líman del Buh meridional, just on es converteix en el líman del Dnièper-Buh. Les seves ruïnes es troben a l'espai natural de Sto Mohyl (Сто Могил, '100 tombes'), al municipi de Parutyne (Парутине), a uns 20 km de Mikolàiv, a l'óblast homònim, Ucraïna. A la rodalia de la ciutat, vivien les tribus dels cal·lipides (callipidae) i alazons (alazones).
Fou fundada pels milesis el 655 aC. Heròdot la va visitar. La ciutat estava normalment subjecta a prínceps escites, però tenia un govern intern modelat sobre les institucions jòniques. Una inscripció datada vers el 218/201 aC esmenta els gàlates i sciris com els pitjors enemics de la ciutat. El 58 aC, Burebista va assetjar i finalment destruir l'antiga colònia grega, però fou reconstruïda. Antoní Pius va ajudar a la ciutat contra els tauroscites. Fou altre cop destruïda en la invasió dels gots del 250 i ja no es va refer.
Una ciutat grega d'Escítia.