El text parla sobre el tema Aeronàutica?
El trastorn de despersonalització és un desordre dissociatiu en el qual l'individu es veu afectat per sentiments de despersonalització. És un sentiment patològic en què l'individu sent la pèrdua de la identitat pròpia i es nota diferent, estrany o irreal. La despersonalització s'experimenta amb lucidesa i com una experiència molt desagradable. Els símptomes inclouen una sensació d'automatisme, que passa per la vida però l'individu no se’n sent part, d'ella —com en una pel·lícula o somni—; i experimenta una desconnexió subjectiva amb el cos i amb l'ambient. En resum, una dificultat per relacionar-se amb la realitat. Moments ocasionals de despersonalització són normals, mentre que sentiments persistents o recurrents no ho són. Es converteix en un trastorn quan la dissociació és persistent i interfereix amb les funcions socials i ocupacionals necessàries per a la vida diària. Sovint, la víctima d'aquest desordre interpreta que s'està tornant boja, tot i que gairebé no arriba a passar mai. En la majoria dels casos el trastorn és causat per un perllongat abús emocional, físic o sexual. S'ha considerat que el nucli del desordre és un recurs defensiu per evitar més estimulació aversiva. S'associa comunament el trastorn de despersonalització amb un desordre comòrbid d'ansietat severa, trastorns de pànic, depressió clínica o bé desordre bipolar. A més, el trastorn de despersonalització pot provocar ansietat, en interpretar l'individu que s'està tornant boig, la qual cosa pot exacerbar al seu torn els símptomes de despersonalització. El sentit de la realitat es manté intacte durant els episodis.
No.