Identifica la temàtica clau del text.
El tràfic de persones o d'esclaus és una activitat de transacció comercial amb éssers humans amb finalitat generalment lucrativa. Avui dia és àmpliament tipificat com a delicte en les legislacions estatals pels països signants de la Declaració Universal dels Drets Humans (art. 4) i consisteix habitualment a transportar persones com a mercaderies, dins els processos de migració o pel seu ús als camps de l'esclavatge i/o la prostitució forçada. A diferència del viatge voluntari, el tràfic implica l'amenaça o condicions penoses en el periple i a l'arribada. La UNODC, una agència de l'ONU, vetlla per intentar erradicar-lo i ha calculat que suposa entre 5 i 9 milions de dòlars l'any, xifra multiplicada per set pels governs europeus i encara més alta per a les ONG. El tràfic de persones afecta les capes més pobres dels països en desenvolupament o dones i nens d'arreu segrestats o enganyats. Sovint, es relaciona amb bandes de delinqüència organitzada que mantenen diversos negocis il·legals, com ara el tràfic de drogues. La major part del tràfic de persones es refereix a l'ús de dones com a prostitutes forçades (més del 60%). Aquestes es recluten de diverses formes: poden ser nenes venudes per les seves famílies incapaces de mantenir-les o casades a distància, dones segrestades o immigrants forçades a treballar com a prostitutes per pagar deutes. A continuació, segueix el tràfic de nens (un 20% del total) per a la seva explotació sexual, laboral o en processos d'adopció il·legals. Aquests nens poden ser també venuts per les seves famílies, a vegades amb falses promeses, ser nens de carrer, nens soldat o víctimes de conflictes armats. Un estudi demostrà la presència del trastorn per estrès postraumàtic complex sense diferència de sexe en les víctimes del tràfic humà.  
El text tracta sobre fiscalitat.