Escriu-me una frase que expliqui la idea principal d'aquest text:
Rep El Despertador cada matí al teu correu
Diego Armando Maradona és mort.
I se'n va com el que ha estat, una llegenda del futbol.
Ell va ser la primera gran estrella global i total d'aquest esport.
Abans hi havia hagut astres com ara Pelé, i també Di Stéfano, Kubala, Best o Cruyff.
Tot fa de mal comparar, és clar, però ningú com ell va aconseguir una fama similar a Europa, a l'Amèrica Llatina i a la resta del planeta gràcies al seu joc i també a la seva desastrosa vida fora del camp.
La televisió hi va tenir molt a veure i la seva trajectòria, malgrat que no va ser tan llarga com ho hauríem volgut i tampoc lluïda com a entrenador, hi va ajudar i el va convertir en una icona: a l'Argentina, a la lliga espanyola amb el Barça, al calcio italià... amb un equip sense grans estrelles va guanyar pràcticament sol el Mundial de Mèxic amb un memorable partit contra Anglaterra a quarts de final quan encara era ben recent la guerra de les Malvines, va estar a punt de tornar-hi a Itàlia'90 -allà va començar el seu declivi-, i amb el Nàpols va trencar l'hegemonia del nord a la lliga italiana.
El Maradona de dins del camp, tècnic, explosiu, individualista i amb una esquerra mai vista, era un déu.
Insuperable, complet i magnètic.
Podria haver estat el model per a milions de nens dels anys 80 i 90, però aquell jove de Villa Fiorito es va espatllar i va ser incapaç de gestionar el pes de la fama i tot el que acompanya una estrella mundial.
Les drogues, les males companyies, la violència de gènere, els excessos verbals... el Diego persona era un desastre que va minvar el Diego futbolista per més que intentés mostrar-se més humà quan, de la mà de Fidel Castro o Hugo Chávez, reivindicava el progrés i la dignitat de l'Amèrica Llatina.
És difícil separar l'obra de l'artista, sempre passa.
Però la generació que ens vam apassionar amb el futbol gràcies al seu virtuosisme i al carisma que desprenia, i que vam veure com els somnis de cop es podien fer realitat, el recordarem sobretot com l'astre que va ser al terreny de joc.
"La pelota no se mancha", va dir Maradona quan es va acomiadar del futbol a la Bombonera de Boca Juniors després de demanar perdó per les seves barrabassades.
Tenia raó i ens hem de quedar amb això i lamentar la resta.
Avui no et perdis
» Els 10 moments que expliquen el mite del 10; per Albert Vilanova.
» Dades | L'Estat no executa un terç de les inversions pressupostades a Catalunya des del 2013; per Roger Tugas Vilardell.
Aquest dijous és l'aniversari de la mort d'Isabel la Catòlica, que va deixar aquest món el 26 de novembre del 1504.
Exponent del catolicisme de combat, el seu llegat està vinculat a l'expulsió dels jueus i la creació de la Santa Inquisició.
Però és que Isabel encara té partidaris que, lluny d'infamar-la, la voldrien veure als altars de l'Església.
Aquest dijous es fan una vintena de misses a tot l'Estat per demanar la beatificació de la reina castellana.
Vist i llegit
Entro avui en el terreny del meu company Víctor Rodrigo per recomanar-vos una sèrie.
El confinament i la dràstica reducció de possibilitats d'oci fora de casa fa que, més que mai, estiguem pendents de les plataformes on line.
Fa unes setmanes Amazon Prime va penjar les sis temporades de The Americans, dirigida i produïda per Joe Weisberg.
Una parella d'espies russos són enviats als Estats Units als seixanta amb identitats falses.
S'hi integren com una parella americana més i formen una família a Washington DC.
Els Jennings són ficció, però hi va haver casos reals d'espies com ells als Estats Units.
Advertia dels efectes de retallar el que havien votat els catalans en referèndum.
Periodista, lingüista i polític va militar a ERC als anys 30 i 40.
En va ser diputat i va fer de president del Parlament a l'exili en substitució de Josep Irla, que va prendre el relleu de l'afusellat Lluís Companys a la presidència.
La universitat pública de Tarragona porta el seu nom.
Val la pena tenir-ho present.
Ferran Casas i Manresa
subdirector de NacióDigital
Fes clic aquí per rebre'l
Maradona va ser el jugador de futbol més famós, tot i que les drogues li van passar factura. 