De quin tema parla aquest text?
La posició en decúbit pron (DP) en malalts amb ventilació mecànica a les unitats de cures intensives, és una tècnica que s'utilitza per a millorar l'oxigenació dels pacients amb la síndrome del destret respiratori agut (SDRA) que presenten hipoxèmia greu. Consisteix a col·locar el pacient en posició prona (bocaterrosa) entre 16-24 hores, amb l'objectiu de millorar la relació ventilació/perfusió (V/Q).Per entendre la fisiopatologia de la ventilació en DP, cal tenir clar que la ventilació és l'entrada d'aire als alvèols, i la perfusió el flux de sang que passa per aquests. Per a que hi hagi un intercanvi de gasos correcte i la sang s'oxigeni, cal que els dos fenòmens es donin en condicions òptimes.En el malalt sedat, en decúbit supí els alvèols que es troben a la part dorsal estan millor perfosos a causa del gradient gravitacional, però pitjor ventilats. Per contra, als alvèols que queden a la part ventral, la perfusió és menor i la ventilació major. A més, la distribució de l'aire al parènquima pulmonar en el SDRA és molt heterogènia, amb zones del pulmó col·lapsades (no arriba l'aire) i altres molt disteses. Al col·locar al pacient en DP, tant l'aire com el flux de sang es distribueixen per tots els alvèols d'una manera homogènia, aconseguint una major aireació de les zones millor perfoses i una major expansió pulmonar.A més, hi ha una disminució del pes del cor sobre els pulmons, ja que en decúbit supí aquest descansa sobre gran part del pulmó esquerre. I, per últim, el DP millora el drenatge i mobilització de les secrecions alveolars, evitant així el col·lapse d'aquests.
El text tracta sobre ciències de la salut.