Probiòtics i prebiòtics: la salut per dins
Daniel Carasso (Salònica, 1905 – París, 2009) ha estat durant molts anys el president d’honor de la companyia de productes alimentaris Danone.
I amb això, sense saber-ho, va començar l’era dels «probiòtics».
Un probiòtic és un microorganisme viu que, ingerit en determinades quantitats, produeix un efecte beneficiós per a la salut del consumidor, segons la definició de l’OMS/FAO el 2001.
La definició inclou bé productes que contenen microorganismes (com llets fermentades, iogurts), o bé un preparat de microorganismes (per exemple en forma de pastilles o pols).
Aquests microorganismes poden formar part de la dieta normal, i són suplements dietètics i no productes farmacèutics.
Els bacteris de l’àcid làctic formen part de la microbiota habitual de plantes, animals i aliments fermentats, com ara el iogurt, el formatge, les olives o els embotits.
El desenvolupament de la microbiota intestinal sembla un factor importantíssim per al desenvolupament correcte de la fisiologia i anatomia intestinal, i del sistema immunitari que protegeix contra al·lèrgies i desordres inflamatoris o autoimmunitaris en etapes posteriors del desenvolupament de l’hoste.
L’adquisició de la microbiota d’una persona depèn tant de l’hoste com de factors ambientals.
Dins dels factors ambientals s’inclou la microbiota genital materna, les condicions sanitàries, el tipus de part (natural o per cesària) i l’alimentació (materna o llets comercials).
Els infants que naixen per cesària presenten diferències en el patró de successió microbiana respecte dels nadons que naixen de manera natural, ja que no es dóna el contacte inicial amb la microbiota vaginal de la mare.
Amb això, produeixin per fermentació àcid làctic i acètic, que semblen protegir millor contra les infeccions gastrointestinals, en comparació amb els bebès alimentats amb llets comercials, en què s’afavoreix la colonització per gèneres de bacteris de l’àcid làctic.
El canvi de dieta progressiu en el nen durant el primer any i mig de vida determina profunds canvis en la microbiota intestinal, els quals faciliten la digestibilitat dels aliments.
El pioner de la utilització com a probiòtics dels lactobacils va ser l’ucraïnès Ilià Ilitx Métxnikov (1845-1916), premi Nobel de Fisiologia o Medicina el 1908 pels estudis sobre la immunitat cel·lular i la fagocitosi.
Després de treballar a Rússia i Ucraïna, el 1888 es va traslladar a l’Institut Pasteur de París, ciutat on va residir fins a la seva mort.
Métxnikov estudiava sistemes de prevenir les malalties mitjançant les defenses del propi organisme i va observar que l’intestí podia mantenir-se lliure de bacteris patògens amb la ingestió regular de iogurt i llets àcides.
Fins i tot va pensar que el iogurt podria prolongar la vida humana, atesa l’observació de la longevitat dels pastors búlgars i altres poblacions que prenien iogurt habitualment al llarg de la seva vida.
Métxnikov va estudiar l’efecte beneficiós dels productes fermentats en la regulació intestinal.
Quan Daniel Carasso es va traslladar de Barcelona a París, on va conèixer l’obra de Métxnikov a l’Institut Pasteur.
Ha de quedar clar que els Carasso, Isaac i Daniel, no van «inventar» el iogurt, que és un aliment mil·lenari, un altre producte de la «revolució neolítica».
El que van fer és produir-lo industrialment i comercialitzar-lo.
En els primers temps, a través de les farmàcies i sempre com un producte no estrictament alimentari o nutritiu, sinó que podia prevenir les malalties.
Quan es parla de la «revolució neolítica» sempre es menciona que, a part d’una nova tècnica de treballar els instruments de pedra, aquesta revolució va canviar el sistema de l’alimentació humana.
Els humans van passar de ser recol·lectors-caçadors a ser agricultors i ramaders.
Per tant, havien aconseguit dues domesticacions, la de les plantes i la dels animals.
Però també n’hi va haver una «tercera» domesticació: la dels microbis.
El pa, la cervesa, el vi, el formatge, el iogurt, molts embotits, etc., són productes alimentaris preparats mitjançant una intervenció microbiana.
A més dels microorganismes probiòtics, hi ha una altra estratègia alimentària per a aconseguir efectes beneficiosos per a la salut: la ingestió d’aliments prebiòtics.
Ricard Guerrero.
Membre de l’Institut d’Estudis Catalans i director acadèmic de la Barcelona Knowledge Hub de l’Academia Europaea.
Mercè Berlanga.
Professora agregada interina del departament de Microbiologia i Parasitologia.
Universitat de Barcelona.
Carles Puche.
Il·lustrador, Barcelona.
Què és Mètode?
El desenvolupament de la microbiota intestinal és un factor rellevant per al desenvolupament fisiològic i anatòmic intestinal que protegeix l'individu de malalties i inflamacions. L’adquisició de la microbiota depèn tant de la persona com dels factors ambientals tals com com la microbiota genital materna, les condicions sanitàries o l'alimentació. Métxnikov va estudiar l’efecte beneficiós dels productes fermentats en la regulació intestinal.
Daniel Carasso va comercialitzar el primer iogurt a Danone juntament amb els probiòtics. Es tracta de suplements dietètics que formen part de la microbiota de l'intestí, que ajuden al seu desenvolupament i al del sistema immunitari. Durant els primers anys de vida, la microbiota de l'ésser humà va canviant i en facilita la digestió.
La ingesta de probiòtics en les quantitats adequades és beneficiosa per a la salut. La microbiota intestinal és important per a un correcte desenvolupament del cos. Daniel Carasso va aprofitar l'estudi de Métxnikov, en què analitzava l'efectivitat de la ingesta del iogurt i les llets àcides per prevenir malalties, i va començar a produir i comercialitzar el iogurt a Danone.
Els bacteris de l’àcid làctic formen part de la microbiota habitual de plantes, animals i aliments fermentats, com ara el iogurt, el formatge, les olives o els embotits.
Els infants que naixen per cesària presenten diferències en el patró de successió microbiana respecte dels nadons que naixen de manera natural, ja que no es dóna el contacte inicial amb la microbiota vaginal de la mare.
Ha de quedar clar que els Carasso, Isaac i Daniel, no van «inventar» el iogurt, que és un aliment mil·lenari, un altre producte de la «revolució neolítica».
Quan es parla de la «revolució neolítica» sempre es menciona que, a part d’una nova tècnica de treballar els instruments de pedra, aquesta revolució va canviar el sistema de l’alimentació humana.
Els bacteris de l’àcid làctic formen part de la microbiota habitual de plantes, animals i aliments fermentats, com ara el iogurt, el formatge, les olives o els embotits.
Els infants que naixen per cesària presenten diferències en el patró de successió microbiana respecte dels nadons que naixen de manera natural, ja que no es dóna el contacte inicial amb la microbiota vaginal de la mare.
Ha de quedar clar que els Carasso, Isaac i Daniel, no van «inventar» el iogurt, que és un aliment mil·lenari, un altre producte de la «revolució neolítica».
Quan es parla de la «revolució neolítica» sempre es menciona que, a part d’una nova tècnica de treballar els instruments de pedra, aquesta revolució va canviar el sistema de l’alimentació humana.
Un probiòtic és un microorganisme viu que, ingerit en determinades quantitats, produeix un efecte beneficiós per a la salut del consumidor, segons la definició de l’OMS/FAO el 2001. 
Els bacteris de l’àcid làctic formen part de la microbiota habitual de plantes, animals i aliments fermentats, com ara el iogurt, el formatge, les olives o els embotits.
Métxnikov estudiava sistemes de prevenir les malalties mitjançant les defenses del propi organisme i va observar que l’intestí podia mantenir-se lliure de bacteris patògens amb la ingestió regular de iogurt i llets àcides.
Ha de quedar clar que els Carasso, Isaac i Daniel, no van «inventar» el iogurt, que és un aliment mil·lenari, un altre producte de la «revolució neolítica». 
Segons l'OMS, un probiòtic és un microorganisme viu que produeix un efecte beneficiós per a la salut del consumidor.
Els probiòtics contribueixen al desenvolupament de l'intestí i el sistema immunitari. Es poden trobar a iogurts i llets àcides.
Daniel Carasso va aprofitar l'estudi fet per Métxnikov amb els productes fermentats i va iniciar l'era dels probiòtics a Danone.