Badalona, la ciutat d'esquerres que ha vist créixer l'albiolisme
Les forces progressistes busquen articular discurs i crear lideratges abans de les municipals de 2023, en què Albiol pot tornar amb l'estratègia que el va fer alcalde
Badalona tornarà a tenir un relleu a l'alcaldia de la ciutat.
Si tot va segons el previst, en les pròximes setmanes el socialista Rubén Guijarro serà el nou alcalde, el quart en sis anys després de Dolors Sabater, Álex Pastor i Xavier García Albiol.
Badalona acull dues realitats sociològiques.
La primera, en barris propers al centre, en els quals la població tendeix a ser catalanoparlant.
Hi domina des de fa una dècada l'independentisme i, anteriorment, hi guanyava Convergència i Unió.
La segona realitat correspon a les zones més perifèriques de la ciutat, amb més immigració, tant l'espanyola que va arribar en la segona part del segle passat, com l'estrangera, que ha aterrat a la ciutat durant les dues últimes dècades.
Quan l'alcaldessa va abandonar el 2008 l'Ajuntament per ser senadora, el successor Jordi Serra no va ser capaç de donar continuïtat a l'hegemonia socialista.
El partit va veure's superat el 2011 per Albiol i el 2015 per l'aliança que va fer alcaldessa Sabater.
L'aposta posterior dels socialistes per Pastor és prou coneguda: va tenir un desenllaç caòtic.
La derrota socialista que va donar el poder a Albiol va arribar en un moment en què la immigració creixia exponencialment a Badalona.
De 18.000 persones estrangeres residents a la ciutat l'any 2004 es va passar a més de 30.000 el 2006.
Regidor des del 1991, Albiol aconseguia guanyar les municipals de l'any 2011 i ser investit alcalde amb l'abstenció de CiU, amb futures conseqüències nefastes pels convergents a la ciutat.
L'alcalde, sense èxit fora de Badalona
Els èxits electorals d'Albiol a Badalona el van portar a ser el candidat popular a la presidència de la Generalitat el 2017.
Una dinàmica que contrasta amb l'escenari municipal, on Ciutadans sempre ha estat minoritari.
Als barris perifèrics, els triomfs electorals se'ls han repartit el PP, Ciutadans i el PSC en funció dels comicis.
Amb el desinflament de la formació d'Arrimadas, però, el PP no ha recuperat terreny i sí que han crescut els socialistes.
La clau de la victòria: separar el partit de la persona
Amb aquest experiment fallit el 2017 i la seva hegemonia a la ciutat, Albiol sap que a Badalona la marca del PP és ell i, alhora, que difícilment tindrà vida política fora de la ciutat.
Per això, en la campanya de les darreres municipals va optar per potenciar al màxim els actes sense sigles.
"Jo no vull canviar la teva ideologia, però segur que estem d'acord en l'oblit que ha patit aquesta ciutat durant els últims quatre anys", deia Albiol al vídeo.
I és cert que, fins i tot votants independentistes, confien en Albiol a les municipals.
Ara bé, la desideologització de la campanya -"no hi ha eix esquerra-dreta"- i presentar-se com el vot útil per evitar un "govern dels radicals separatistes de la CUP i ERC amb el suport del PSC" han estat els recursos d'Albiol en el darrer cicle polític.
Estratègicament, l'encara alcalde ha aparcat -tot i que no l'ha eliminat-, el discurs xenòfob i racista -també davant l'amenaça que Vox ho digui més fort-, i ha apostat per l'eix nacional.
L'estratègia i l'evident incapacitat de les esquerres per posar-se d'acord van alçar Albiol a recuperar l'alcaldia després de l'afer Pastor.
Ha hagut de passar un escàndol tan rellevant com un presumpte cas de frau fiscal perquè tot es desencalli.
Ara bé, Albiol segueix ben viu a la ciutat i la seva ofensiva a les municipals del 2023 serà la mateixa: la que ha sortit bé en els últims deu anys per trencar la dinàmica d'una ciutat de tradició progressista.
L'oposició a Albiol busca candidat
El PP, Vox i Ciutadans, amb prou feines van sumar-ne 25.000.
A les últimes catalanes, per exemple, independentistes, comuns i socialistes van aglutinar el 75% dels suports.
Però la figura d'Albiol ha anat més enllà d'aquest eix ideològic.
Municipalment, el líder popular ha sabut posar-se per sobre del partit al qual representa, i per si sol, ha estat capaç de concentrar un vot que els populars mai havien estat capaços d'aconseguir a la ciutat.
El repte en aquest any i mig del partit que sembla que governarà en solitari, el dels socialistes, però també de republicans, comuns, cupaires i juntaires serà crear un discurs propi per contraposar-se a Albiol, però també ser capaços de crear nous lideratges en un marge molt curt de temps.
Tres exemples molt clars: els actuals líders del PSC, ERC, Guanyem (CUP) no van ser caps de llista en les eleccions del 2019.
Pastor, Oriol Lladó i Sabater necessiten relleu, el temps corre i Albiol, que aquest dijous va publicar una enquesta en què deia que guanyaria amb majoria absoluta, ja prepara el terreny per recuperar l'alcaldia el 2023, amb un argument ja utilitzat en altres campanyes: "El pacte dels perdedors vol canviar la meva victòria legítima a les urnes".
Badalona és una ciutat amb dues realitats sociològiques. D'una banda, els barris propers al centre, on predomina l'independentisme, i de l'altra, les zones més perifèriques de la ciutat, amb més immigració. Albiol va aconseguir guanyar les municipals de l'any 2011, un moment en què la immigració creixia exponencialment a Badalona i ja prepara el terreny per recuperar l'alcaldia el 2023.
La setmana que ve, Rubén Guijarro probablement sigui el nou alcalde de Badalona. L'actual alcalde del partit popular, Albiol, ha optat per una campanya per a les municipals desideologitzada, sense sigles i sense discursos racistes o xenòfobs. Això s'ha degut al fet que a les últimes eleccions espanyoles, PSC, En Comú Podem i ERC, van ser les forces més votades.
Albiol ha aconseguit trencar l'hegemonia socialista de Badalona els últims deu anys: primer el 2011 i després el 2020 amb l'afer Pastor. La seva campanya desideologitzada, centrada en l'eix nacional per evitar un govern de radicals separatistes, sumat a la incapacitat de l'esquerra i l'augment de la immigració, l'ha dut a l'alcaldia. Segurament, a les següents municipals seguirà la mateixa estratègia.
Els èxits electorals d'Albiol a Badalona el van portar a ser el candidat popular a la presidència de la Generalitat el 2017.
Amb aquest experiment fallit el 2017 i la seva hegemonia a la ciutat, Albiol sap que a Badalona la marca del PP és ell i, alhora, que difícilment tindrà vida política fora de la ciutat.
Ara bé, la desideologització de la campanya -"no hi ha eix esquerra-dreta"- i presentar-se com el vot útil per evitar un "govern dels radicals separatistes de la CUP i ERC amb el suport del PSC" han estat els recursos d'Albiol en el darrer cicle polític.
Ara bé, Albiol segueix ben viu a la ciutat i la seva ofensiva a les municipals del 2023 serà la mateixa: la que ha sortit bé en els últims deu anys per trencar la dinàmica d'una ciutat de tradició progressista.
Els èxits electorals d'Albiol a Badalona el van portar a ser el candidat popular a la presidència de la Generalitat el 2017.
Amb aquest experiment fallit el 2017 i la seva hegemonia a la ciutat, Albiol sap que a Badalona la marca del PP és ell i, alhora, que difícilment tindrà vida política fora de la ciutat.
Ara bé, la desideologització de la campanya -"no hi ha eix esquerra-dreta"- i presentar-se com el vot útil per evitar un "govern dels radicals separatistes de la CUP i ERC amb el suport del PSC" han estat els recursos d'Albiol en el darrer cicle polític.
Ara bé, Albiol segueix ben viu a la ciutat i la seva ofensiva a les municipals del 2023 serà la mateixa: la que ha sortit bé en els últims deu anys per trencar la dinàmica d'una ciutat de tradició progressista.
Els èxits electorals d'Albiol a Badalona el van portar a ser el candidat popular a la presidència de la Generalitat el 2017. 
Ara bé, la desideologització de la campanya -"no hi ha eix esquerra-dreta"- i presentar-se com el vot útil per evitar un "govern dels radicals separatistes de la CUP i ERC amb el suport del PSC" han estat els recursos d'Albiol en el darrer cicle polític. 
L'estratègia i l'evident incapacitat de les esquerres per posar-se d'acord van alçar Albiol a recuperar l'alcaldia després de l'afer Pastor. 
Ara bé, Albiol segueix ben viu a la ciutat i la seva ofensiva a les municipals del 2023 serà la mateixa: la que ha sortit bé en els últims deu anys per trencar la dinàmica d'una ciutat de tradició progressista.
Albiol sap que a Badalona la marca del PP és ell i prepara el terreny per recuperar l'alcaldia el 2023.
Albiol deixa de banda el discurs racista per a les pròximes eleccions, en què probablement surti elegit Guijarro.
La incapacitat de l'esquerra, l'augment d'immigració i el discurs estratègic d'Albiol han trencat la tradició progressista de Badalona els últims anys.