Companys, únic president elegit víctima d'un crim d'estat a Europa
Només a Turquia, amb Adnan Menderes, o al Pakistan, amb Ali Bhutto, tots dos penjats a la forca, es poden trobar casos similars de governants elegits i executats després d'un judici sense garanties
S'ha dit i repetit que el de Lluís Companys -afusellat pel franquisme el 15 d'octubre del 1940, fa 80 anys- va ser l'únic cas d'un president democràticament elegit assassinat a Europa en el context de la Segona Guerra Mundial.
En efecte, el de Companys és un cas excepcional.
D'altres dirigents polítics democràtics han mort amb posterioritat víctimes d'un cop d'estat sagnant, però lluny d'Europa, com és el cas d'un altre mite, el xilè Salvador Allende.
Però en aquest cas va ser en un context del tot diferent.
Allende es va llevar la vida mentre el Palau de la Moneda era bombardejat.
Altres dirigents polítics van ser executats entorn de la Segona Guerra Mundial.
Però no es tracta de governants elegits democràticament.
El més representatiu va ser Jozef Tiso, un sacerdot que va esdevenir president d'una Eslovàquia independent el 1939.
Però no es pot considerar un líder democràtic.
Dirigia un partit ultraconservador i va obtenir la independència eslovaca en el moment de la fractura de Txecoslovàquia a mans de l'Alemanya de Hitler, de la qual va ser aliat.
Després de la guerra, va ser sotmès a un judici, condemnat a mort i penjat a la forca.
Un altre contemporani de Companys que va patir una sort similar va ser el francès Pierre Laval.
El seu cas no va tenir res a veure, però va compartir el seu final.
Curiosament, amb papers intercanviats.
Laval, primer ministre del règim col·laboracionista del mariscal Pétain, es va refugiar a l'Espanya de Franco a les acaballes de la Segona Guerra Mundial.
Va estar unes setmanes al castell de Montjuïc mentre Franco pensava què fer amb ell.
Reclamat pel govern de De Gaulle, el dictador espanyol el va lliurar.
Laval, sotmès a judici, va ser condemnat a mort per haver traït el seu país i posar-se al costat de Hitler i fou afusellat.
Matar un president (1/12)
Companys, més viu que mai 80 anys després
Sis historiadors analitzen la polièdrica figura del president detingut pels nazis i assassinat per l'estat franquista que s'ha convertit en la icona del model espanyol d'impunitat
Si sortim d'Europa, sí que hi ha alguns casos, del tot excepcionals, de presidents elegits després de la Segona Guerra Mundial que van haver d'afrontar judicis d'estat.
Un d'ells va ser el turc Adnan Menderes, líder de la dreta conservadora del seu país, que va arribar al govern el 1950.
El seu règim va acabar adoptant una posició autoritària i l'exèrcit el va derrocar el 1960.
Va ser acusat d'haver impulsat un pogrom contra els jueus i altres minories d'Istanbul, processat i penjat a la forca el 1961.
Menderes ha passat a la història turca com la víctima d'un judici polític.
L'altra figura internacional que va ser executat per un règim militar després de ser elegit a les urnes va ser Zulfikar Ali Bhutto, primer ministre del Pakistan, derrocat el 1977 pel general Zia Ul-Haq.
Dirigent del progressista Partit Popular del Pakistan, Ali Bhutto va ser acusat de l'assassinat d'un contrincant polític, sotmès a judici i penjat a la forca el 1979.
La seva figura també ha quedat com un referent mític de la història pakistanesa.
Són casos emblemàtics, en un context molt diferent al de Companys, que fan del judici i execució del president català un cas excepcional, només comparable al de situacions de països asiàtics.
Matar un president (5/12)
Del cant de Neruda al dolor de l'exili: així va ser l'impacte per l'afusellament de Companys
La notícia de l'execució del president va ser silenciada pels mitjans oficials espanyols i es va conèixer abans en els cercles dels exiliats que entre els catalans de l'interior
Matar un president (2/12)
Carme Ballester, la guardiana del record
La segona dona de Companys, testimoni de la seva detenció, va patir un exili amb privacions i va morir a París el 1972
Matar un president (3/12)
Companys versus Macià, dues ànimes no tan llunyanes
Els líders d'ERC van simbolitzar corrents polítiques diferents, però van acabar confluint i esdevenint els mites més rellevants de la Catalunya dels anys trenta
Sis historiadors analitzen la vida i la mort del president Companys, afusellat pel franquisme el 1940, puix que no hi ha un cas semblant a Europa. Fora d'Europa sí que es troben alguns casos, emblemàtics però en situacions molt diferents del cas de Companys, només comparable a alguns casos a Àsia.
Lluís Companys, afusellat pel franquisme el 1940, és l'únic cas d'un president escollit democràticament assassinat a Europa durant la Segona Guerra Mundial. Tot i que hi ha casos semblants dins i fora d'Europa, com ara el del president xilè Salvador Allende, o el president eslovac Jozef Tiso, cap es pot comparar amb l'excepcionalitat del cas de Companys.
Sis historiadors han analitzat la figura del president Lluís Companys i les circumstàncies úniques del seu processament i execució en el context de la Segona Guerra Mundial. En comparació amb altres casos de dirigents polítics assassinats, el cas de Companys és emblemàtic i excepcional per tractar-se de l'únic president democràticament elegit assassinat a Europa.
S'ha dit i repetit que el de Lluís Companys -afusellat pel franquisme el 15 d'octubre del 1940, fa 80 anys- va ser l'únic cas d'un president democràticament elegit assassinat a Europa en el context de la Segona Guerra Mundial.
Sis historiadors analitzen la polièdrica figura del president detingut pels nazis i assassinat per l'estat franquista que s'ha convertit en la icona del model espanyol d'impunitat
Són casos emblemàtics, en un context molt diferent al de Companys, que fan del judici i execució del president català un cas excepcional, només comparable al de situacions de països asiàtics.
La notícia de l'execució del president va ser silenciada pels mitjans oficials espanyols i es va conèixer abans en els cercles dels exiliats que entre els catalans de l'interior
S'ha dit i repetit que el de Lluís Companys -afusellat pel franquisme el 15 d'octubre del 1940, fa 80 anys- va ser l'únic cas d'un president democràticament elegit assassinat a Europa en el context de la Segona Guerra Mundial.
D'altres dirigents polítics democràtics han mort amb posterioritat víctimes d'un cop d'estat sagnant, però lluny d'Europa, com és el cas d'un altre mite, el xilè Salvador Allende.
Laval, sotmès a judici, va ser condemnat a mort per haver traït el seu país i posar-se al costat de Hitler i fou afusellat.
Són casos emblemàtics, en un context molt diferent al de Companys, que fan del judici i execució del president català un cas excepcional, només comparable al de situacions de països asiàtics.
S'ha dit i repetit que el de Lluís Companys -afusellat pel franquisme el 15 d'octubre del 1940, fa 80 anys- va ser l'únic cas d'un president democràticament elegit assassinat a Europa en el context de la Segona Guerra Mundial.
Un altre contemporani de Companys que va patir una sort similar va ser el francès Pierre Laval.
Sis historiadors analitzen la polièdrica figura del president detingut pels nazis i assassinat per l'estat franquista que s'ha convertit en la icona del model espanyol d'impunitat.
Són casos emblemàtics, en un context molt diferent al de Companys, que fan del judici i execució del president català un cas excepcional, només comparable al de situacions de països asiàtics.
Sis historiadors analitzen la vida del president Companys, únic cas a Europa de president escollit democràticament assassinat.
Lluís Companys va ser l'únic president escollit democràticament assassinat a Europa en el context de la Segona Guerra Mundial.
L'assassinat de Lluís Companys per l'Estat espanyol franquista el 1940 com a cas únic i emblemàtic a Europa.