Un 84% de persones amb discapacitat intel·lectual prenen medicació diària, segons un estudi
Prenen de mitjana més de quatre medicaments diaris i el 86% de la medicació és psiquiàtrica.
El 84% de les persones amb discapacitat intel·lectual prenen medicació cada dia, més de quatre medicaments diaris de mitjana, i en el 86% dels casos és medicació psiquiàtrica.
Gairebé un 20% dels enquestats prenen set o més medicaments diaris, segons un estudi.
L'ús d'aquests fàrmacs psiquiàtrics és "per controlar trastorns de conducta perquè no hi ha un diagnòstic clar", puntualitza un dels investigadors, Rafael Martínez.
Aquest és un dels motius principals pel qual demanen "l'elaboració d'una guia de medicació en persones amb discapacitat intel·lectual amb pautes clares badades en l'evidència".
Respecte el diagnòstic, només en un 19,6% dels casos es fa amb una prova estandarditzada.
Una altra de les investigadores, María José Cortés, afegeix que no només hi ha dificultats en trobar diagnòstics sinó en qüestions més trivials com "l'altura, el pes o fins i tot les vacunes de les persones amb discapacitat".
En un 61% dels casos, l'origen de la discapacitat és desconeguda i només un 18% obeeix a un patró genètic.
Algunes de les dades amb més diferència és l'epilèpsia: en les persones amb discapacitat intel·lectual s'arriba fins a un 31%, mentre que a la població general s'oscil·la entre un 0,4 i un 1%.
La federació de Discapacitats Intel·lectuals de Catalunya (DinCat) ha celebrat aquest dimecres una jornada al Col·legi de Metges de Barcelona per tractar sobre la salut d'aquest col·lectiu, on s'ha presentat l'estudi de la Fundació Villablanca i Sant Joan de Déu i de Pomona-Espanya, basat en gairebé 1.000 enquestes a tot l'estat.
Ramon Novell, psiquiatre i cap del servei de Discapacitat Intel·lectual de l'Institut d'Assistència Sanitària de Salt, ha dit que "hi ha una evidència de la desigualtat en la salut entre la població general i les persones amb discapacitat intel·lectual i per això la recerca és bàsica per a tenir evidències i poder treballar sobre aquestes dades".
Ha afegit que "cal desplegar dispositius en tot el territori per aconseguir una discriminació positiva així com una formació dels professionals".
En el marc d'aquesta presentació, les nutricionistes Carolina Alves i Anna Sansano, amb la col·laboració de la Fundació Finestrelles, durant un any han elaborat un estudi amb persones amb discapacitat amb un objectiu molt clar: mantenir o disminuir el pes seguint uns hàbits saludables i exercici físic.
Respecte el sobrepès, els percentatges entre la població general i la discapacitada són similars, al voltant del 35%, mentre que en l'obesitat, les persones amb discapacitat intel·lectual arriben a un 30% per un 17% en la població general.
La mostra de 234 persones posava de manifest que un 36% patia sobrepès i un 64%, obesitat.
Un any després, la piràmide estava invertida aconseguint un 5% de persones en un pes normal, un 53% amb sobrepès i un 42% amb obesitat.
Reduir la ingesta calòrica, menjar més a poc, augmentar el temps d'exercici físic i no picar entre hores han estat alguns dels punts més destacats que han fet possible aquesta pèrdua de pes.
Una de les accions que ha fet DinCat per millorar la salut del col·lectiu ha estat crear el decàleg '10 pautes per donar suport a una persona amb discapacitat intel·lectual i del desenvolupament a la consulta', un document adreçat als professionals del sector sanitari per saber com dirigir-se a les persones amb discapacitat intel·lectual.
"Volem que se'ns tracti com un pacient més i que si som majors d'edat se'ns tracti com a un adult.
A més de disposar dels suports necessaris per poder prendre decisions", ha explicat Xavier Orno, membre de l'Observatori de Drets de Dincat.
En el decàleg es demana als metges que no facin esperar gaire els afectats, que es dirigeixin al pacient encara que vagi acompanyat i hi parlin com a un altre pacient adult, malgrat adaptar el llenguatge a la seva capacitat de comprensió.
Igualment, es reclama que es vagi amb molta cura durant l'exploració i que s'expliqui al pacient tot el que passarà durant la visita.
També demanen als metges que verifiquin que el discapacitat té els suports necessaris per prendre decisions sobre la seva salut i que aquestes es respectin.
El 84% de persones amb discapacitat intel·lectual pren medicació. Els investigadors demanen una guia de medicació per a persones amb discapacitat basada en evidències, ja que cada cas és diferent. Novell també afirma que la recerca és bàsica per tenir evidències i treballar amb una base. El DinCat ha creat un decàleg per saber com dirigir-se a persones amb discapacitat.
S'ha proposat elaborar una guia de medicació per a persones amb discapacitat intel·lectual perquè, en moltes ocasions, aquestes persones prenen medicació sense tenir un diagnòstic clar. Experts afirmen que hi ha una desigualtat en la salut evident. A banda, s'ha celebrat una jornada per tractar aquest tema, on el DinCat ha presentat 10 pautes per donar suport a aquestes persones.
Existeix una desigualtat en termes de salut entre la població general i els discapacitats intel·lectuals. Les dades més dispars són les de l’epilèpsia i l’obesitat. Els professionals reclamen més investigació per poder atendre aquest col·lectiu amb garanties. Per la seva part, DinCat ha creat un decàleg amb pautes per a una millor comunicació entre els metges i les persones amb discapacitat.
El 84% de les persones amb discapacitat intel·lectual prenen medicació cada dia, més de quatre medicaments diaris de mitjana, i en el 86% dels casos és medicació psiquiàtrica. 
Aquest és un dels motius principals pel qual demanen "l'elaboració d'una guia de medicació en persones amb discapacitat intel·lectual amb pautes clares badades en l'evidència".
Ramon Novell, psiquiatre i cap del servei de Discapacitat Intel·lectual de l'Institut d'Assistència Sanitària de Salt, ha dit que "hi ha una evidència de la desigualtat en la salut entre la població general i les persones amb discapacitat intel·lectual i per això la recerca és bàsica per a tenir evidències i poder treballar sobre aquestes dades". 
Una de les accions que ha fet DinCat per millorar la salut del col·lectiu ha estat crear el decàleg "10 pautes per donar suport a una persona amb discapacitat intel·lectual i del desenvolupament a la consulta", un document adreçat als professionals del sector sanitari per saber com dirigir-se a les persones amb discapacitat intel·lectual.
Ramon Novell, psiquiatre i cap del servei de Discapacitat Intel·lectual de l'Institut d'Assistència Sanitària de Salt, ha dit que "hi ha una evidència de la desigualtat en la salut entre la població general i les persones amb discapacitat intel·lectual i per això la recerca és bàsica per a tenir evidències i poder treballar sobre aquestes dades".
Aquest és un dels motius principals pel qual demanen "l'elaboració d'una guia de medicació en persones amb discapacitat intel·lectual amb pautes clares badades en l'evidència".
La federació de Discapacitats Intel·lectuals de Catalunya (DinCat) ha celebrat aquest dimecres una jornada al Col·legi de Metges de Barcelona per tractar sobre la salut d'aquest col·lectiu, on s'ha presentat l'estudi de la Fundació Villablanca i Sant Joan de Déu i de Pomona-Espanya, basat en gairebé 1.000 enquestes a tot l'Estat.
Una de les accions que ha fet DinCat per millorar la salut del col·lectiu ha estat crear el decàleg "10 pautes per donar suport a una persona amb discapacitat intel·lectual i del desenvolupament a la consulta", un document adreçat als professionals del sector sanitari per saber com dirigir-se a les persones amb discapacitat intel·lectual.
Algunes de les dades amb més diferència és l'epilèpsia: en les persones amb discapacitat intel·lectual s'arriba fins a un 31%, mentre que a la població general s'oscil·la entre un 0,4 i un 1%.
Ramon Novell, psiquiatre i cap del servei de Discapacitat Intel·lectual de l'Institut d'Assistència Sanitària de Salt, ha dit que "hi ha una evidència de la desigualtat en la salut entre la població general i les persones amb discapacitat intel·lectual i per això la recerca és bàsica per a tenir evidències i poder treballar sobre aquestes dades".
Respecte el sobrepès, els percentatges entre la població general i la discapacitada són similars, al voltant del 35%, mentre que en l'obesitat, les persones amb discapacitat intel·lectual arriben a un 30% per a un 17% en la població general.
Una de les accions que ha fet DinCat per millorar la salut del col·lectiu ha estat crear el decàleg "10 pautes per donar suport a una persona amb discapacitat intel·lectual i del desenvolupament a la consulta", un document adreçat als professionals del sector sanitari per saber com dirigir-se a les persones amb discapacitat intel·lectual. 
La majoria de persones amb discapacitat intel·lectual prenen medicació psiquiàtrica diàriament i molts cops sense un diagnòstic clar.
Les diferències en la salut de les persones amb discapacitat intel·lectual alerten els experts i demanen una guia de medicació.
Per oferir una atenció sanitària igualitària a les persones amb discapacitat es requereix més recerca i formació professional.