Malabarismes que eduquen
Una de les alumnes de l'Ateneu Popular de Nou Barris Foto: Marina Bou
És un diumenge de 1977 i els veïns de Nou Barris es preparen per "segrestar" la cultura.
Tanquen el guarda de seguretat d'una fàbrica del carrer Portlligat, tallen el telèfon, ocupen els barracons i els converteixen en l'actual Ateneu Popular de Nou Barris.
Aquest és l'origen del "circ social".
Els primers nens en conèixer aquest tipus de circ van ser els dels 80 i, des d'aleshores, ha esdevingut una mena d'espai educatiu per a "nens del barri amb problemes i nens del barri amb menys problemes", explica a Nació Digital l'educador social i veritable ànima de l'ateneu popular, Antonio Alcántara.
"És un espai molt positiu, ja que, després de veure's al circ, els nens es veuen pel barri i ja han trencat les barreres per relacionar-se", assegura.
L'essència del "circ social" és, doncs, el circ com a eina educativa.
Treballant tècniques de circ i valors com l'esforç, la superació, l'autoestima, el treball en equip o la cooperació, l'aprenent canvia la percepció que té de si mateix i és capaç de fer coses que pensava que no faria .
"A més, quan fas un taller o una representació al barri o a l'institut, la teva comunitat també canvia aquesta percepció.
El circ fa possible lo impossible", afegeix Alcántara.
Quan era adolescent, els més grans de l'ateneu van ensenyar-li a fer malabars i, així, es va guanyar la vida un parell d'anys.
Amb el que havia après, passava el barret per les terrasses de Gràcia.
"Qui es dedica al circ ha de fer una aposta vital molt important.
No és una vida estable i ara mateix, amb les retallades, és molt difícil actuar", declara el pedagog.
Fins ara, l'ateneu ha tingut un pressupost de 900.000 euros, del qual un 50% era finançament públic i l'altra recursos propis.
Només una meitat d'aquest pressupost es dedica a treballadors i estructura, assegurant que l'altre 50% anirà a activitats.
Ara, però, s'intenten adaptar a la crisi.
Invertint el 33% de recursos públics disponibles en espectacles, pretenen recuperar un altre 33% més de finançament.
El que completaria el 100%, seria autogestió pura, per venta de serveis com a entitat.
Si mai hi hagués un benefici econòmic, es destinaria al projecte.
D'aquesta manera, tenen independència respecte les decisions que prenen.
Dels 80 ençà
L'Ateneu Popular de Nou Barris no va néixer per acollir circ.
És a principis dels 80 quan els comediants i els artistes de circ es comencen a passejar pel barri i l'art pren els carrers, es transforma i l'edifici de l'ateneu esdevé un dels punts de trobada dels artistes.
El seu nou lloc d'assaig té sostres alts per penjar trapezis i fer malabars, i funciona per assemblees cada cop més multitudinàries.
Els habitants de Nou Barris descobreixen el circ i comença una espècie de simbiosi: el veí es converteix en artista i l'artista en veí.
Molts, fins i tot, el converteixen en la seva manera de viure i munten companyies pròpies.
Són els creadors dels programes formatius actuals de l'ateneu i responsables, en gran part, de portar fins a dia d’avui el concepte del "circ social".
L'únic ateneu de Barcelona que fa circ porta molts anys dempeus.
És per a tothom, rics i pobres, i, fins i tot, es pot fabricar un mateix el material.
"Hi ha un punt autodidacta molt interessant", afirma Alcántara.
"És un esport no competitiu, sinó cooperatiu, busca complementar", insisteix.
Tot i així, tots treballen els mateixos valors.
"Quan s'han de muntar els trapezis ho fan nois i noies", assegura l'educador.
Aquesta és una de les maneres d'allunyar les criatures de tot tipus de prejudici.
Educació subliminar, es diria.
Tot amb tot, el "circ social" no està orientat a formar professionals, només tracta de posar un granet de sorra en la formació de la persona.
Això sí, sempre pot passar que la llavor plantada a l'ateneu acabi convertint-se en una veritable vocació, com és el cas de molts dels professors que ara donen classe al lloc que va fer créixer l'artista que porten dins.
Als 80 era un punt de trobada per a artistes, ara acull circ per a criatures del barri. L’Ateneu de Nou Barris és un espai educatiu on es treballen tècniques de circ i valors com l’esforç, la cooperació, l'autoestima, entre altres. Fins ara ha tingut un pressupost de 900.000 euros, la meitat provinent de finançament públic i l’altra, de recursos propis.
L’any 1977, els veïns de Nou Barris van ocupar una fàbrica del barri i la van convertir en l’Ateneu Popular de Nou Barris. Aquest espai ha acollit el circ social des dels anys vuitanta, un conjunt d’activitats que serveixen per inculcar els valors de comunitat i solidaritat en els nens i nenes del barri, sense importar la seva procedència.
L'Ateneu popular de Nou Barris va néixer l'any 1977 amb l'ocupació d'una fàbrica. Allà es crea als vuitanta el "circ social", on el jovent del barri aprèn habilitats i valors amb les tècniques de circ. L'ateneu es finança amb recursos públics i propis al 50% amb l'objectiu de l'autofinançament. Hi ha una rica interacció entre els artistes i el barri.
Els primers nens en conèixer aquest tipus de circ van ser els dels 80 i, des d'aleshores, ha esdevingut una mena d'espai educatiu per a "nens del barri amb problemes i nens del barri amb menys problemes", explica a Nació Digital l'educador social i veritable ànima de l'ateneu popular, Antonio Alcántara. 
Treballant tècniques de circ i valors com l'esforç, la superació, l'autoestima, el treball en equip o la cooperació, l'aprenent canvia la percepció que té de si mateix i és capaç de fer coses que pensava que no faria .
Fins ara, l'ateneu ha tingut un pressupost de 900.000 euros, del qual un 50% era finançament públic i l'altra recursos propis. 
Dels 80 ençà L'Ateneu Popular de Nou Barris no va néixer per acollir circ. És a principis dels 80 quan els comediants i els artistes de circ es comencen a passejar pel barri i l'art pren els carrers, es transforma i l'edifici de l'ateneu esdevé un dels punts de trobada dels artistes. 
És un diumenge de 1977 i els veïns de Nou Barris es preparen per "segrestar" la cultura.
Els primers nens en conèixer aquest tipus de circ van ser els dels 80 i, des d'aleshores, ha esdevingut una mena d'espai educatiu per a "nens del barri amb problemes i nens del barri amb menys problemes", explica a Nació Digital l'educador social i veritable ànima de l'ateneu popular, Antonio Alcántara.
Treballant tècniques de circ i valors com l'esforç, la superació, l'autoestima, el treball en equip o la cooperació, l'aprenent canvia la percepció que té de si mateix i és capaç de fer coses que pensava que no faria.
Tot amb tot, el "circ social" no està orientat a formar professionals, només tracta de posar un granet de sorra en la formació de la persona.
Tanquen el guarda de seguretat d'una fàbrica del carrer Portlligat, tallen el telèfon, ocupen els barracons i els converteixen en l'actual Ateneu Popular de Nou Barris. 
Els primers nens en conèixer aquest tipus de circ van ser els dels 80 i, des d'aleshores, ha esdevingut una mena d'espai educatiu per a "nens del barri amb problemes i nens del barri amb menys problemes", explica a Nació Digital l'educador social i veritable ànima de l'ateneu popular, Antonio Alcántara.
Treballant tècniques de circ i valors com l'esforç, la superació, l'autoestima, el treball en equip o la cooperació, l'aprenent canvia la percepció que té de si mateix i és capaç de fer coses que pensava que no faria .
Això sí, sempre pot passar que la llavor plantada a l'ateneu acabi convertint-se en una veritable vocació, com és el cas de molts dels professors que ara donen classe al lloc que va fer créixer l'artista que porten dins.
L’Ateneu Popular de Nou Barris, un espai que treballa tècniques de circ per a nens i nenes del barri.
Des dels anys vuitanta, l'Ateneu Popular de Nou Barris acull el circ social, destinat a nens i nenes del barri.
El projecte del "circ social" de l'Ateneu Popular de Nou Barris és un exemple d'educació social autogestionada des dels vuitanta.