Tots els obstacles que impedeixen a l'Open Arms atracar en un port segur
Les polítiques liderades per Salvini, la falta de resposta per part de la Unió Europea i la tebior de l'Estat mantenen bloquejat el vaixell de salvament de l'ONG catalana amb 121 migrants a bord
El vaixell Open Arms ja fa cinc dies que és a alta mar esperant que algun port europeu doni permís a la tripulació per atracar i deixar a terra les 121 persones que porta a bord -inclosos nadons i menors-, rescatades per l'ONG catalana al Mediterrani Central.
Itàlia i Malta han estat els primers estats europeus a denegar el permís a l'embarcació i, per ara, la Comissió Europea assegura que no ha rebut cap oferiment per acollir la nau.
— Oscar Camps (@campsoscar) August 6, 2019
L'Open Arms va salpar a finals de juny, desafiant la prohibició de l'estat espanyol de fer operacions de cerca i rescat.
L'objectiu era tornar a salvar vides al Mediterrani i també fer un pols al govern de Pedro Sánchez, que ja l'havia bloquejat durant mesos al port de Barcelona.
L'ONG ha ampliat ara la mesura de pressió a tota la Unió Europea, que de moment resta impassible.
1.
La política de "ports tancats" de Salvini
Els ports italians mantenen el bloqueig als vaixells humanitaris amb l'anomenada política de "ports tancats" impulsada pel seu ministre d'Interior Matteo Salvini.
El capitano, com el coneixen els seus simpatitzants, qualifica es tripulacions d'aquestes embarcacions de "contrabandistes", tot i que no disposa de cap sentència judicial que ho demostri.
El veto té conseqüències especialment greus, tenint en compte que Itàlia és el destí de la ruta del Mediterrani central que segueixen molts migrants.
La ruta es va convertir en la més concorreguda després que el 2016 la Unió Europea i Turquia firmessin l'acord per deportar a territori turc aquelles persones que arribessin de manera irregular a Grècia a través de la ruta del Mediterrani oriental.
Recentment, però, Turquia ha anunciat la suspensió de l'acord després de la imposició de sancions europees per les seves exploracions de gas en aigües de Xipre.
2.
Aval del TEDH i mesures més dures
Les polítiques de Salvini, a més, han rebut l'aval implícit del Tribunal Europeu de Drets Humans, que al juny va declinar la possibilitat d'ordenar a Itàlia a deixar atracar el vaixell de salvament alemany Sea Watch 3.
El capitano, però, va veure com la capitana Carola Rackette el desafiava i desembarcava 40 persones migrants a Lampedusa.
Tot i que la jutgessa italiana encarregada del cas la va deixar en llibertat sense càrrecs, Salvini no es rendeix.
3.
El 22 de juliol va ser la data de l'última reunió dels ministres d'Interior dels països de la Unió Europea.
França i Alemanya han posat sobre la taula una proposta perquè les naus desembarquin al Mediterrani Central a canvi que altres països es comprometin a acollir les persones que hi viatgen a bord.
4.
Espanya esquiva el problema
Davant del bloqueig, i com ja va passar amb l'Aquarius l'estiu del 2018, el president Quim Torra ha posat a disposició de l'Open Arms els ports catalans.
"Aquest és un compromís de la majoria parlamentària i un consens social de la ciutadania catalana", va dir a través de Twitter.
— Quim Torra i Pla (@QuimTorraiPla) August 2, 2019
L'alcalde de València, Joan Ribó, també ha ofert el port de la ciutat, on ja va desembarcar l'Aquàrius el 17 de juny del 2018.
Aquest cop, però, el govern espanyol no ho posarà tan fàcil.
— Joan Ribó (@joanribo) August 5, 2019
El ministre de Foment en funcions, José Luis Ábalos, ha insistit que la Comissió Europea ha d'"assumir responsabilitats" i ha assegurat que Espanya "no pot ser l'únic port segur" del Mediterrani.
El govern espanyol ha evitat pronunciar-se obertament sobre els oferiments de Torra i Ribó, i ha aclarit que el cas de l'Aquarius va ser una excepció.
5.
L'amenaça dels "guardacostes" libis
El 2017 la UE va signar un acord amb Líbia per encarregar al país àrab el patrullatge per les aigües del mediterrani central, amb suport econòmic europeu.
Oficialment, la tasca és encarregada a equips de guardacostes però el seu funcionament s'assimila més al de les milícies.
L'Open Arms, doncs, es veu bloquejat entre la falta de voluntat d'Europa d'obrir els seus ports i l'amenaça que suposaria per a les persones que porta a bord ser traslladades a Líbia.
L'embarcació Open Arms està bloquejada, amb 121 persones vulnerables a bord, a alta mar, a causa de dos motius: el primer, la UE no facilita l'entrada als seus ports; el segon, la vigilància de Líbia sobre les aigües de la zona, finançada per la UE, que la realitza de manera perillosa sobre els ocupants del vaixell.
Des de fa cinc dies, el vaixell Open Arms espera rebre permís d'algun país europeu per deixar a terra les 121 persones rescatades al Mediterrani Central que porta a bord. Itàlia i Malta, amb les polítiques liderades per Salvini, han denegat el permís a l'embarcació. La Comissió Europea assegura que no ha rebut cap oferiment per acollir la nau.
El vaixell de rescat de persones migrants al Mediterrani, Open Arms, continua esperant el permís per atracar a algun port europeu. Els governs italià i espanyol refusen assumir ells sols la responsabilitat d'acollir els immigrants irregulars i exigeixen la intervenció decidida d'Europa. D'altra banda, l'ONG no vol córrer el risc de deixar els migrants en mans de les patrulles líbies.
El vaixell Open Arms ja fa cinc dies que és a alta mar esperant que algun port europeu doni permís a la tripulació per atracar i deixar a terra les 121 persones que porta a bord -inclosos nadons i menors-, rescatades per l'ONG catalana al Mediterrani Central.
Les polítiques de Salvini, a més, han rebut l'aval implícit del Tribunal Europeu de Drets Humans, que al juny va declinar la possibilitat d'ordenar a Itàlia a deixar atracar el vaixell de salvament alemany Sea Watch 3.
El 2017 la UE va signar un acord amb Líbia per encarregar al país àrab el patrullatge per les aigües del mediterrani central, amb suport econòmic europeu.
L'Open Arms, doncs, es veu bloquejat entre la falta de voluntat d'Europa d'obrir els seus ports i l'amenaça que suposaria per a les persones que porta a bord ser traslladades a Líbia.
El vaixell Open Arms ja fa cinc dies que és a alta mar esperant que algun port europeu doni permís a la tripulació per atracar i deixar a terra les 121 persones que porta a bord -inclosos nadons i menors-, rescatades per l'ONG catalana al Mediterrani Central.
La ruta es va convertir en la més concorreguda després que el 2016 la Unió Europea i Turquia firmessin l'acord per deportar a territori turc aquelles persones que arribessin de manera irregular a Grècia a través de la ruta del Mediterrani oriental.
Les polítiques de Salvini, a més, han rebut l'aval implícit del Tribunal Europeu de Drets Humans, que al juny va declinar la possibilitat d'ordenar a Itàlia a deixar atracar el vaixell de salvament alemany Sea Watch 3.
L'alcalde de València, Joan Ribó, també ha ofert el port de la ciutat, on ja va desembarcar l'Aquàrius el 17 de juny del 2018.
El vaixell Open Arms ja fa cinc dies que és a alta mar esperant que algun port europeu doni permís a la tripulació per atracar i deixar a terra les 121 persones que porta a bord -inclosos nadons i menors-, rescatades per l'ONG catalana al Mediterrani Central.
Les polítiques de Salvini, a més, han rebut l'aval implícit del Tribunal Europeu de Drets Humans, que al juny va declinar la possibilitat d'ordenar a Itàlia a deixar atracar el vaixell de salvament alemany Sea Watch 3.
El ministre de Foment en funcions, José Luis Ábalos, ha insistit que la Comissió Europea ha d'"assumir responsabilitats" i ha assegurat que Espanya "no pot ser l'únic port segur" del Mediterrani.
L'Open Arms, doncs, es veu bloquejat entre la falta de voluntat d'Europa d'obrir els seus ports i l'amenaça que suposaria per a les persones que porta a bord ser traslladades a Líbia.
L'Open Arms no pot atracar a ports europeus, ni a Líbia, ja que suposa una amenaça pels immigrants que transporta. 
El vaixell Open Arms espera des de fa cinc dies que algun país europeu li doni permís per atracar.
Les organitzacions de rescat de migrants al Mediterrani es troben a la deriva entre els ports europeus tancats i Líbia.