Не випадково роздуми про Німеччину стали новою дисципліною в Центрально-
Східній Європі, тобто в країнах, які відчувають особливу загрозу російської
війни. Там, у Варшаві чи Празі, уважно слухали промову Олафа Шольца про
початок століть. Але стрибок віри, який був створений в результаті, тепер
вичерпаний. Те, що канцлер у четвер у Києві висловилася за надання Україні
статусу кандидата на вступ до ЄС, в принципі вітається, але водночас Шольц
скептично ставиться до Польщі чи Литви. Його слід судити за його вчинками.
Масове поширення в соціальних мережах заяви про те, що дієслово «scholzen» в
українській мові означає обіцяти щось без жодного наміру виконати обіцянку,
свідчить про втрату Німеччиною міжнародного авторитету. Інші члени ЄС,
особливо на сході співтовариства, давно хотіли, щоб Берлін очолив країни під
час кризи. Ситуація змінилася після нападу Росії на Україну 24 лютого –
розчарування в мінливих німцях, величезна втрата довіри до німецької політики
в Польщі, країнах Балтії і, звісно, ​​в самій Україні. Інакше на сході ЄС.
Експерти на кшталт Кедзерського йдуть вже далі. Вони досліджують наслідки
майже непередбачуваної політики Німеччини для можливого післявоєнного порядку.
Кедзерський припускає, що Росія вже програла війну – з серйозними наслідками і
для Німеччини. Поки московські війська все ще воюють, вони можуть продовжувати
зрівнювати українські міста та окупувати території, Кедзерський вважає, що
бачить кінець Російської імперії, підрозділу, який був константою в
європейській політиці вже близько 500 років. Це те, що він називає
«епохальними змінами». «Три міфи імперської Росії зникли, — каже Кедзерський в
інтерв’ю WELT. Це військова міць Москви, її панслов’янські претензії у формі
православної церкви і, не в останню чергу, експорт сировини. «У
середньостроковій перспективі Європа повністю обійдеться без нафти і газу з
Росії, Китай та Індія не можуть це компенсувати. Це кінець енергетичної
наддержави Росії», – сказав Кедзерський. І що це зараз означає для Німеччини?