**Про депутата Рудик, селфі-батальйони та ярмарок марнославства серед
політиків **Фантастична нічна цитата: «Український перемовник Кіра Рудик
розкрила деталі переговорів щодо «Азовсталі». Про це серйозно повідомляє низка
ЗМІ з посиланням на… The New York Times. Просто вау... Журналісти, які все ж
таки розуміються на українських процесах, із самого ранку починають здивовано
питати: «А чим займається Кіра Рудик у переговорній групі з української
сторони? І чому про це ніхто нічого не знав?» Важко відповісти так одразу, бо
депутата Рудик у переговорному процесі… немає. І ніколи не було. Взагалі.
Трохи дивно, коли з’являється подібна інформація на шпальтах провідних видань.
Тому що ми відкриті, навіть занадто, і все можна перевірити в кількох
джерелах. Але мені цілком зрозуміла природа подібної «інформації». Адже без
утаємниченого натяку від самого депутата під час найкрутіших «переговорів» у
столичних барах з іноземним журналістом такі казуси не трапляються. Тобто
людина відверто прибрехала, видаючи себе як мінімум за місцевого Бонда, який
бере участь у всіх ключових подіях. Зрозуміло, разом зі своїм фетиш-автоматом.
Інше питання – навіщо взагалі це робити? Хочеться хайпанути на гучній темі
«Азовсталі»? Хочеться заробити політичних балів та додати собі ваги? Невже
немає розуміння, що будь-які подібні заяви лише шкодять крихкому процесу в
такий відповідальний момент? Точно немає розуміння. Але є нестерпне бажання
десь втиснути себе в модному pr-прикиді. Із самого початку війни ми бачимо
парад марнославства з боку певних політиків. Хтось створює окремі селфі-
батальйони з автоматами. Хтось ревниво приписує собі будь-яку допомогу,
брендуючи партійним лого пакети з гуманітаркою. Хтось знімає три коробки з
консервами з десяти ракурсів на професійні фотокамери. Хтось постійно
мантрить, що все позитивне відбувається зараз тільки тому, що «за його
каденції…» Така поведінка – це повне нерозуміння часу, контексту, настроїв та
процесів, що відбуваються в суспільстві. Але люди все бачать. Відчувають.
Розрізняють порожній піар і справжні вчинки. Тим неприємнішою буде зустріч з
реальністю. Тому проста пропозиція до всіх, зокрема до «берегині автомата»
Рудик: будь ласка, закінчуйте свої pr-перформанси, бо це дуже шкодить і
переговорним процесам, і ефективному управлінню під час війни. А також
виставляє країну в дивному вигляді в очах світової медійної спільноти. Хоча
для селфіманів усе ніщо, крім свого великого марнославного «Я».