Запоріжці! Сьогодні о пʼятій ранку російські терористи випустили по центру
міста шість ракет. Не по військовим обʼєктам, не по промисловій
інфраструктурі. А по будинкам. В яких спали люди. В яких спали діти. У цих
людей не було зброї. Вони не становили для рашистської армії ніякої загрози.
Вони просто жили, працювали, любили і мріяли про мир. А тепер хтось з них
загинув, хтось в лікарні, а у когось тепер немає дому. Більше пʼятидесяти
будівель зруйновано. Десятки сімей залишилися без житла. 13 людей, серед яких
двоє маленьких дітей, постраждали. І, на превеликий жаль, життя ще трьох людей
обірвалося. І ця цифра не остаточна, адже розбір завалів ще триває. Я хочу
висловити щирі співчуття родичам та близьким загиблих. Я хочу побажати
одужання людям, які зараз в лікарнях. Я хочу сказати слова вдячності та поваги
рятувальникам, які дістали з під завалів більше двадцяти людей, та
комунальникам, які вже відновлюють ушкоджені будинки. Нам важко, але нас не
зламати. Зараз у кожного свій фронт і разом ми обовʼязково переможемо. Віримо
в Бога. Молимося за Запоріжжя. Дякуємо Збройним силам України. Тихої усім
ночі.