Підготували новий переклад статті Тімоті Снайдера для The New Yorker, яка буде
йти тредом, так що слідкуйте. **Війна в Україні – це колоніальна війна. ** **
***Століттями країна жила в тіні імперії. Але її минуле також дає ключ до її
сьогодення. * Коли путін заперечує реальність Української держави, він
говорить знайомою мовою імперії. Протягом 500 років європейські завойовники
називали суспільства, з якими вони стикалися, «племенами», розглядаючи їх як
ті, що нездатні керувати собою. Як ми бачимо на руїнах українських міст і в
російській практиці масових вбивств, зґвалтувань та депортацій, твердження, що
нації не існує, є риторичною підготовкою до її знищення. Історія імперії
відділяє суб’єктів від об’єктів. Як стверджував філософ Франц Фанон,
колонізатори бачать себе акторами з метою, а колонізованих — інструментами для
реалізації імперського бачення. Путін зробив яскраво виражений колоніальний
поворот, повернувшись на посаду президента 10 років тому. У 2012 році він
описав росію як «державну цивілізацію», яка за своєю природою поглинула менші
культури, такі як українська. Наступного року він стверджував, що росіяни та
українці об’єднані в «духовну єдність». У довгому есе про «історичну єдність»,
опублікованому в липні минулого року, він стверджував, що Україна і росія є
єдиною країною, пов’язаною спільним походженням. Його бачення – розбитий світ,
який потрібно відновити за допомогою насильства. Росія стає собою, лише
знищивши Україну.