Вельт: Дивишся ці політичні ток-шоу? Час від часу туди запрошується посол
Андрій Мельник. Інакше українська репрезентативність рідкість, чи не так?
Сумленний: Мельник відіграє важливу роль. Він багато зробив, щоб справи
рухалися. Вельт: Але його також сильно критикують. так? Сумленний: Ні.
Звинувачення в тому, що він грубий і недипломатичний, повністю ігнорують
ситуацію в країні, яку він представляє. Якби він діяв, як класичний дипломат,
лише за зачиненими дверима і з загадковою мовою, нічого б не рухалося. Він
робить хорошу роботу. Вельт: BAMF (служба відповідна) зареєстрував у Німеччині
понад 600 тисяч українських біженців. Ви багато рухаєтеся в цій спільноті. Як
ці люди сприймають дискусії в Німеччині? Сумленний: Вони зазвичай так само
критично ставляться до німецьких дебатів, як і Мельник. Було б добре, якби на
телебачення запросили інших українців, окрім Мельника. Тоді німці швидше
зрозуміли б, наскільки вони злі на невпевнену німецьку політику. Це не тільки
ставлення посла. Ви також можете запросити українських зоозахисників,
екологічних активістів, веганів чи феміністок – класичних активістів, на яких
ви б розраховували тут як на політичних лівих, які наче характеризуються я
найбільш пацифічні. Я був у цьому середовищі роками. Вони також запитають, де
важке озброєння, і деконструюють кітчевий образ Росії у німців. Тому що
росіяни загрожують їхньому способу життя та їхнім політичним переконанням
знищенням. Вони також не хочуть гнилого компромісного миру, вони також хочуть
довготривалої військової перемоги. Українським правозахисницям здається
неосвіченим і нахабним те, що найвідоміша німецька феміністка Аліса Шварцер по
суті закликає Україну до капітуляції. СВІТ: До чого готові люди, які втекли до
Німеччини? На тривале перебування в Німеччині? Або вони сидять на упакованих
валізах? Сумленний: Я спілкуюся з багатьма українськими родинами, які втекли
до Німеччини. Вони дуже вдячні, що їх тут зустріли з розпростертими обіймами.
Але я знаю лише одну сім’ю, яка планує своє майбутнє у Федеративній
Республіці. Всі інші хочуть повернутися на батьківщину. Там вони побудували
своє життя. Вони хочуть це повернути. Якість життя в Україні за останні роки
значно покращилася: підвищилися зарплати, відбулися реформи, міста та села
виглядають все краще. Молодь поїхала вчитися за кордон, але повернулася.
Навіть у діаспорі не відмовляються від мрії про незалежну, демократичну
Україну. Прикордонні органи вже повідомляють про більше повернення, ніж про
біженців.