Запоріжці! Від початку повномасштабного вторгнення пройшло вже сім місяців. На
ці сім місяців у нас були зовсім інші плани. Ми збиралися оновлювати парки,
купувати додаткові автобуси, електробуси та комунальну техніку, облаштовувати
зупинки громадського транспорту, проводити термомодернізацію шкіл, садочків і
лікарень, реконструювати дороги. Словом, в планах були розвиток і оновлення.
Але двадцять четвертого лютого в Україну вдерлася навіжена русня і Запоріжжя
стало прифронтовим містом. І наші плани змінилися, адже усі свої сили ми
спрямували на укріплення міста та на зустріч людей, які рятуються від війни.
Але орки на нашій землі не назавжди. Ми точно вибʼємо їх з нашого краю, ми усе
відновимо та відремонтуємо і обовʼязково втілимо в життя те, що було
заплановано ще до повномасштабного вторгнення. Йдемо вперед і робимо свою
справу. Зараз у кожного свій фронт і разом ми обовʼязково переможемо. Тихої
усім ночі.