! [​​](https://telegra.ph/file/afb1ce449a9ce7e3acfdb.jpg) ☝️Тростянець: життя
входить у звичне русло ✅ Під час війни кожен з нас виконує свій обов'язок
перед Україною на своєму місці. Соціальні працівники, на яких припало велике
навантаження, - не виняток. Зберігати стандартні соціальні послуги,
підтримувати ВПО, працювати навіть під час окупації - це те, що роблять ці
люди з Великим Серцем. До вашої уваги – цикл розповідей про те, як соціальна
сфера в Україні вистояла і діє у надскладних обставинах на прикладі конкретних
громад. [ #соціальнагромада]( #соціальнагромада) [ #соціальнакраїна](
#соціальнакраїна) [ #твійсоцпрацівник]( #твійсоцпрацівник) [
#Модернізаціясистемисоціальноїпідтримкинаселення України](
#Модернізаціясистемисоціальноїпідтримкинаселення України) Кожен мешканець
містечка Тростянець на Сумщині, яке пережило окупацію, знає, що у парку щодня
з 12 до 16 години можна отримати гарячий обід. За погодженням з місцевою
владою волонтери Міжнародного фонду харчування Wordl Central Kitchen готують
страви прямо на вулиці. Їжа польової кухні дуже смачна і ситна, перші та другі
страви завжди з м’ясом, окрім того обов’язково – випічка, десерти. Можливістю
безкоштовно харчуватися щодня користуються щонайменше 1000 людей. 👉 «П’ятдесят
обідів соціальні працівники розвозять звідси своїм підопічним, – розповідає
керівник Центру надання соціальних послуг Тростянецької міськради пані Ольга.
– Це майже третина жителів Тростянця, які отримують послугу «догляд вдома». Ми
попередньо запропонували всім таке харчування, однак погодилися не всі».
Громадський фонд «Суми» разом з об’єднанням «Екстрим стайл» після звільнення
міста від окупації подарували Центру надання соціальних послуг 12 новеньких
велосипедів, на яких соціальні працівники розвозять гарячі обіди. Ще стільки ж
фонд обіцяє передати незабаром, і тоді практично кожен співробітник Центру
матиме індивідуальний екологічно чистий транспорт. В умовах дефіциту пального
це дуже актуально. Навіть під час окупації, як зазначає Ольга, соціальні
працівники та підсобні робітники намагалися виконувати свої професійні
обов’язки хоча б частково – доставляли немічним між обстрілами хліб, воду,
ліки, затягували плівкою розбиті вікна. А одразу після звільнення громади
об’їхали всі 12 старостинських округів. Найбільш затребуваною виявилася
послуга перукаря. Наразі підсобні робітники після обстежень помешкань
підопічних склять розбиті вікна.