Є така річ - жертовність. У русні її абсолютно немає. Чим зараз жертвує
Невзоров? Абсолютно нічим, він навпаки очікує на бенефіти. Давно себе чудово
відчуває в Європі, ніщо йому не загрожує. Коли треба було виступати проти
тирана, він цього не робив. Коли побачив, що тиран себе закопує - звалив від
нього. Невзоров абсолютно розумна і глибока на аналітику людина. Але він кине
всіх, хто не буде приносити вигоду. Він не буде жертвувати заради свободи.
Жертовність і вміння її проявляти від власного вибору, а не коли тебе як раба
на амбразуру чи коли тобі маячить вигода - ось хороше мірило друзів і
союзників. Українець, який розуміючи, що влада захоплена диктатором і який
виходив на Майдан, а потім на фронт, жертвував. Ряд героїв до речі так і не
повернулися. Так от цей українець, вуйко він з Самбірського району, чи
програміст з Харкова - куди цінніше за цих всіх цинічних сволот. До речі,
литовці, на яких стрибав Невзоров. Вони вміють жертвувати. Показували це під
час Другої світової, і при розвалу совка. От це браття. А звиздота, якій
нічого не загрожує і яка не знає, що таке ставити все заради свободи - не
вартує українців. Зараз це повідомлення пише вже засновник ініціативи Валентин
Краснопьоров. Попередні писали різні автори, я в цю тему не влізав. Але знаю,
що коли в Донецьку не давав штабістам регіоналів сфальсифікувати вибори,
будучи відповідальним за дільницю, коли лякали позбавленням і навчання, і
майбутнім. Або коли Клюєв стрибав і ректорат університету проти мене
налаштував бо вдалось інформаційно жахнути на всю країну в 2013, адже риги
проти опозиції використовували адміністративний ресурс, встилі мітинги проти
нацизму. Так вже тоді розкручували той путінській брєд. Або ж коли на Майдан в
Донецьку виходили, коли його вже намагалися чистити Горлівські бандити, які
дуже скоро почнуть розстрілювати людей вже на Майдані в Києві. Зараз я собі
нічого не набиваю, бо платив ту маленьку жертву, яку платив кожний свідомий
українець тоді. А хтось взагалі набагато більше. Та я саме про жертовність.
Коли вигоди немає. Є лише ти і твоя воля до свободи і невідомість, але
розуміння, що ти все робиш правильно. Ось це треба цінувати в союзниках, в
людях, в собі. От на цьому фоні ті добровольці, які не можуть отримати
громадянство воюючи не перший рік на фронті, жертвуючи собою. Ось перед ними
соромно дуже. Соромно через неправильні і огидні пріорітети. Нам не треба
тягнути сюди русню ідеологічну і не жертовну. Виключення можуть мати ті, хто
справді пожертвував. Вірити ж, що не жертовна русня завтра змінить московію
нам на користь - це ознака слабоумія.