**Судячи з усього, Україна почала такий очікуваний перехід у контрнаступ **У
напрямку Києва та Сум вже четвертий день зберігається гарна тенденція –
звільнення окупованих населених пунктів. Ця тенденція зберігається і
досьогодні, нащастя. Наше військо мотивоване, озброєне та вже місяць у настрої
та на хайпі виносить орків. Після звільнення столиці та навколишньої
території, звісно, в наших з’явиться вільний ресурс та сили *продовжувати цю
акцію* в напрямку Харкова та Донецька. **Які справи тут, у нас?** Військове
керівництво недарма вирішило ввести на півтори доби комендантську годину на
території нашої, Запорізької області. Невдалі спроби росіян підтягнутись
ближче до Запоріжжя були приречені на провал ще зо два тижні тому, коли вони
агонічно бомбили Василівку та Пологи. Нікуди далі особливо вони не пройшли,
наші ж мали достатньо часу перегрупуватися та сформувати ударну групу.
Фактично, росіяне утримують Бердянськ, Мелітополь, Токмак та Енергодар, тобто
зайшли трохи далі середини області, якщо дивитись з узбережжя. Інші міста,
села та селища їм нецікаві, там мають місце поодинокі випадки розташування
їхньої техніки на ночівлю або мародерство. Напередодні введення комендантської
години орки недарма заметушилися – возять туди-сюди будівельні матеріали для
фортифікації оборонної інфраструктури, переміщують особовий склад та техніку,
виглядають нервозно. В цьому контексті цілком реальною виглядає непідтверджена
поки що інформація про відмову особового складу орків, які стоять у
Мелітополі, брати участь у бойових діях та їхня відмова від зброї. Орки, поки
знаходились у тилу, встигли зайти до місцевих чатів та побачити ставлення
місцевих до них. Вони прекрасно розуміють, що їхня окупація не має підтримки,
їхня перевага – лише наявність зброї та й навіть вона тимчасова. *Станом на
сьогодні, у Запорізькій області **вже** повернуто кілька населених пунктів та
важливих напрямків під контроль ЗС*У. Так шо невсеремось. Звичайно, дуже
важливим для нас є доля Маріуполя, але по іншій території нашої області
завдання щодо звільнення ніхто не скасовував. Оптимізм виправдано тим, що
кількість фашистської військової техніки, яка йшла з Криму на Маріуполь та
Запоріжжя в кінці лютого, складала більше ніж 1000 одиниць протягом двох-трьох
днів. Половини з неї вже точно немає. Наскільки більше, ніж половина, –
невідомо. Протягом останніх двох тижнів якщо пройшло тим же маршрутом 200
одиниць, то це для них успіх. Навіть то – не зовсім воююча техніка. Це було
забезпечення: бензовози, польові кухні та шпиталі. Деінде була артилерія,
танків було дуже мало. Отже, найближчі вихідні (мається на увазі недільна
денна та нічна комендантська година) повинні подарувати нам як мінімум кращу
перспективу та позиції для наступу, а як максимум – відтиск фашистів подалі
від Запоріжжя та вихід на Маріуполь задля допомоги його оборонцям. Корочє.
Якщо дочитали до цього місця – значить, було цікаво і ми працюємо недарма. Наш
інформаційний спротив не менш важливий, аніж військовий. Розповсюджуйте цю
інфу там, де вона буде важливою на ваш погляд. Долучайте більше людей до
нашого каналу, бо він крутий та ексклюзивний. Віримо в ЗСУ Бердянськ – Україна