У 2019-20х роках Україна могла відмовитися від російського та білоруського
бензину і дизелю ціною підвищення цін на 5-7 гривень. Уявіть, яка була б
реакція українців, коли одного ранку вони б проснулися, а літр А95 коштував би
не 28, а 35 гривень? ЦЕ ЗРАДА! То що вже картати на 90ті чи 2000ні роки?
Реформи в Україні прямо залежні від свідомості суспільства і вміння та бажання
еліт брати на себе відповідальність при цьому. І за останні 30 років було
прийнято багато таких реформ. Навіть той же ринок землі, яке суспільство не
підтримувало, але яке легітимізував Зеленський маючи значну популярність. Поки
совітські країни скочувалися в авторитаризм, Україна почала розгортати
демократичні процеси. Тоді ми почали довгострокову боротьбу за їх становлення.
Суспільство склало потужну конкуренцію спробам усе контролювати елітарними
колами. ЗНО, незалежний Нацбанк — були прикладами, які показали спроможність
України на викорінення патронно-рентної системи. Але цього мало. В 2007-8
роках ми почали відкочуватися назад, бо ще не були готові до змін. Створення
Центру якості освіти, першої успішної української інституції, не призвело до
посадки жодного ректора. Посадка це не вихід і не шлях поступу. Не є ідеєю
"фікс" усе роздержавити. Головне, позбутися державних та приватних монополій в
господарських секторах. За Нортом, Україна — цілком природна країна з рентною
економікою. Головна наша проблема — відсутність сильних безособових
інституцій, які можуть витиснути ресурсні монополії. Україна мала багато
можливостей і грошей, проте використовувала їх дуже не ефективно.
—————————————— На український коптер для Київського ТРО:
https://send.monobank.ua/jar/8tpveokHX1