За свої 36 років Артем Лавриненко вісім прожив у війні росії проти
українського народу. Народився у Донецьку, але все свідоме життя провів в
Авдіївці. "Навіть живучи на лінії розмежування, у зоні АТО, життя було
нормальним, люди відбудовували квартири, думали про майбутнє. Але цього разу
так не вийшло, бо місто майже стерте з лиця землі". Артем працював на
коксохімічному підприємстві, виховував двох дітей та просто кохав дружину.
"Так як у нас завод - містоутворююче підприємство, за рахунок нього було
тільки світло, вода, газ. Тільки надія була на те, щоб не стріляли по заводу.
Ну в результаті так не вийшло, завод теж потрапив під масований артобстріл, і
люди почали потихеньку виїжджати, вивозити дітей, дружин, а самі повертатися,
ну так і я навіть. Взяв відпустку на короткий час, поїхав, вивіз сім'ю десь за
100 км від нашого міста і потім повернувся, подивився, що ситуація
погіршується, подивився на руйнування, вже зібрався з силами з думками".
[Історія Артема в циклі #Нескорені](https://youtu.be/q7E_gDCnRvg)