От наші сили і відійшли із боями із виступу Сєвєродонецьк-Лисичанськ, який в
тому числі утримували більше місяця, не зважаючи на флангову загрозу для траси
життя Бахмут-Лисичанськ. Окремий привіт передаю різного роду істеричкам, які
розповідали про загрозу оточення як щось що вже ось-ось настане, створюючи
негативний психоемоційний фон для військового командування, солдат і
компатріотів. Військове командування вкотре довело здатність адекватно
оцінювати ризики і знайти правильний баланс між необхідністю бити ворога і
здатністю оцінювати всі супутні ризики. Так само передаю привіт іще одним
істеричкам - тим які спробують співати пісню «Ой як так що із боями
відходимо». Із такою перевагою ворога в вогневій могутності і такими темпами
постачання потужних західних систем ураження наші сили оборони і безпеки
роблять все що в їх силах гарним доказом чого є темпи просування ворога.