"Море Лаптєвих бурятів Його звали Лаптєв, Дєніс. Йому було 37 років і він був
всього лиш сержантом у 11-й окремій десантно-штурмовій бригаді. Він з
Мухоршибірського району в Бурятії, що вже звучить як діагноз. За його плечима
Чечня та Сирія, але досвід цих локальних операцій не допоміг в Україні, де у
противника є артилерія та сучасні ПТРК. 5-го квітня він згорів живцем в
Україні в своєму БМП, але про це написали як про звитягу: "Получив ранение,
Денис ценою собственной жизни принял решение остаться в горящей боевой машине,
тем самым обеспечив прикрытие и эвакуацию своих боевых товарищей, -
рассказывает вдова. – До последнего он героически отстреливался в уже
охваченной огнём машине. Благодаря подвигу, сильному духу моего мужа, целой
роте солдат удалось спастись. Он обеспечил им отход." Командування захотіло
дати йому Звєзду Героя. Поки його ховали та прибивали на всі місцеві генделики
пам'ятні дошки, бурятська преса почала писати про героя як про доконаний факт.
Але зрештою йому видали посмертно, як і всім іншим, всього лише Орден
Мужества. Тепер бурятська преса в шоці і обурюється. Але можна зрозуміти
московських чиновників. Якщо всім почати роздавати зірки героїв, то доведеться
переіменувати всі вулиці та школи на Росії. Всі ці "звитяги" пишуться вже
заднім числом у штабних зведеннях - там кожен другий або стаю Байрактарів збив
Орланом, або власними руками перехоплював Джавеліни-Стугни. Плюс, будемо
відверті, він всього лише сержант. І для московських військових чиновників він
всього лише бурят Лаптєв" Антон Павлушко,
[@informnapalm](https://t.me/informnapalm)