⚡️Виступ Марини Лазебної на конференції Ради Європи щодо стратегії захисту
прав дитини до 2027 року Шановні учасники Конференції Високого рівня!
Сьогоднішня зустріч є повномасштабним запуском в Європі нової Стратегії
захисту прав дитини до 2027 року. Ця стратегія виділяє шість основних
пріоритетів для країн-членів Ради Європи: 1\. Свобода від насильства для всіх
дітей 2\. Рівні можливості та соціальна інклюзія для всіх дітей 3\. Доступ та
безпечне використання технологій для всіх дітей 4\. Дружнє до дітей правосуддя
5\. Права дитини в кризових та надзвичайних ситуаціях 6\. Дати слово кожній
дитині Сьогодні я б хотіла, щоб дали слово українським дітям. Щоб вони
розповіли про свої права в умовах повномасштабної війни Росії проти України.
Про те, як саме ця війна закреслила кожен із пріоритетів, визначених
стратегією. Але, на жаль, велика кількість українських дітей не можуть
сьогодні поговорити з нами. Тому що вони в бомбосховищах. Де немає зв’язку. А
також тепла, світла, ліків, часто – їжі і води. Тому, що російські війська не
дозволяють нам вивезти їх в безпечні місця, не пропускають гуманітарну
допопомгу до них, примусово вивозять до Російської Федерації, тобто
викрадають. Але, я вірю, що, не дивлячись на це, ви все одно почуєте їхні
голоси. Їхню правду. Про те, що війна – це тотальне порушення прав дитини.
Навіть більше. Це демонстративне знищення, заперечення кожного права дитини
правом грубої сили. За 40 днів з початку війни від дій російських військ
загинуло 165 дітей. Але трагедія в тому, що ми не знаємо реально, скільки їх в
окупованих містах. Після того, як звільнили передмістя Києва, - бачимо, що
багато. Я не хочу підсилювати враження від своїх слів фотографіями загиблих
дітей із звільнених міст і селищ зі слідами катувань, фізичного та
сексуального насильства. Самі слова достатньо жахливі. Знайте, що більше 4
мільйонів українських дітей були змушені покинути свої домівки, рятуючись від
воєнних дій. Це більше, ніж населення деяких країн Європи. Це діти, у яких
зараз немає дому, діти, які розлучені з родинами. Часто вони їдуть з одним із
батьків, а інший залишається захищати свою землю. Іноді - їдуть з кимось із
родичів. А іноді - просто з сусідами чи знайомими. І це - порушення
фундаментального права дитини на сім’ю. Найважче обстріли та евакуація даються
дітям з інвалідністю. Війна перекреслила більшість наших зусиль щодо розбудови
інклюзії та соціальних послуг для дітей з інвалідністю та їх родин.
Переклеслила індивідуальні досягнення дітей у соціалізації. Російські війська
прицільно руйнують школи, лікарні, пологові будинки. Діти народжуються в метро
та бомосховищах. Вчителі ведуть дистанційні уроки під обстрілами. Це – лише
верхівка айсбергу про те, що відбувається з правами дитини під час війни.
Стратегію захисту прав дітей, яка на п’ять років стане новим стандартом для
формування політик європейських країн, Комітет міністрів Ради Європи схвалив
23 лютого. А 24 лютого Росія завдала ракетних ударів по містах України. Я щиро
дякую за швидку реакцію Ради Євопи на це. Вже 25 лютого було призупинене
представництво країни-агресора, а 16 березня Комітет міністрів виключив її зі
складу членів Ради Європи. Це дає чіткий сигнал, що цивілизований світ не
терпітиме цинічний наступ на права людини і захищатиме право на майбутнє для
своїх дітей. Але зараз захист безпеки та прав дітей у Європі потребують від
нас рішучих кроків. Якщо агресор буде бачити, що можна безкарно вбивати, то
він піде далі. Тому я звертаюсь до вас з проханням діяти! Війна має бути
зупинена якнайшвидше. Ціна за її продовження має стати непідйомною для Росії.
Я прошу всіх присутніх лобіювати впровадження нових санкцій проти Росії,
припиняти будь-які бізнес-стосунки та торгівлю з Росією, щоб підприємства та
споживачі у ваших країнах не спосорували вбивства наших дітей. Винищення
мирних жителів має бути зупинене негайно. Нам потрібне закрите небо. Нам
потрібні гуманітарні коридори до оточених міст, щоб врятувати мирних жителів
та припинити геноцид. Дітям, постраждалим від війни, потрібні захист та
підтримка.