! [​​](https://telegra.ph/file/f5d74cdb3f381fea8d7b2.jpg) **Натрапили на
черговий пост, які ми віноваті, що такі повільні. І всі, хто обурюється
невизначенню до нас зі сторони ЄС, просто неосвічені. А естонська президентка
все правильно сказала. ** Ми ж думаємо інакше. 1\. Ми в Капіталісті чудово
усвідомлюємо, звідки ми стартували. У нас навіть свого національного банку не
було. І інших інституцій. На відміну від країн варшавського договору, країни в
рамках СССР були формально республіками. Все це було окупацією. Також на
відміну від більшості країн ЦСЄ нам повністю, напалмом випалили еліту. Навіть
ту кволу, яка і державності майже не знала. Вибачте, ми не Польща, і тим
більше не Угорщина, які за дослідженнями в соціальних зв'язках між елітами не
втратили під час радянського часу. А тому швидко стартувалиІ ми не Румунія,
Болгарія чи Естонія, які мали державність до менш тривалої та менш
жорстокішої, ніж у нас, совіцької окупації. Та і наші червоні псевдо еліти,
які все, що у нас було, були умовними. Уявіть, у нас більшість промисловості
не контролювалося місцевою номенклатурою. І вона була була навіть в рамках
комунізму кастрованою елітою. Бо небезпечно було давати можливості до
суб'єктності. Бо це була окупація. І ще купа, купа факторів. 2\. Але не
дивлячись на це, ми зберегли демократичність, рух на захід і робимо реформи.
Ще вчора ринок землі чи стабільна інституція НБУ, з якої не висмоктують гроші
шулери, нам здавались неможливими. А тепер ми це маємо. І маємо
децентралізацію, ЗНО, швидкі і якісні центри надання послуг і багато чого. Про
армію взагалі мовчимо. І про те, як важко та успішно ми переорієнтувалися
економічно від Московії. 3\. Ми знаємо. Що вступ країн ЦСЄ і тим більше країн
Балтії, стався лише через "медовий місяць" між Європою і Московією. Це
основний важливий фактор. Ми на нього просто не встигли через те, що довгий
час об'єктивно замінювали посткомуністичні еліти націонал-демократичними. Яким
у потрібній кількості на 90ті роки просто ніде було взятися. А в 2008 році,
коли перший раз зізріли, вже було пізно. Оскільки Росія сьогодні впливова і з
якою не хочуть сваритися. Ні нам, ні грузинам, у яких нєжданчик, все з
реформами краще за деяких нинішніх членів ЄС. А тим більше за країн з Балкан,
яких поспіхом зараз інтегрують. Так от нам і ще молдаванам, ніхто нічого
сьогодні з обіцянками вступу не дасть. І ми ж не ображаємося. Розуміємо
геополітчний момент і лупаємо скалу. Але точно не вилізимо з закликами, що ось
ми і самі заслужили. Ми ось такі і сякі. Ми на свій стан дуже круті. А
невизначеність нашої інтеграції в ЄС сьогодні, вже не в наших силах. Ми
зробили, що могли. Як ми писали, наше завдання окопатися на станції і чекати
час наступного історичного потягу. Який нас забере, як ми втримаємося. Ну і
вибивати особливі стосунки теж ніхто не забороняв. Тобто, якщо наразі не ЄС,
то давайте істотне особливе партнерство. Потяг поїхав, та ось скидувати
припаси з літаків можна. Отже, ми не иаємо своєї картки членства, бо
прокинулися тоді, коли Європа не готова сама нас забирати. От і все. Ми вже
готові, а вони ні. Ось така правда. Чому ж ми не були раніше, питання важке.
Але дивом є те, що за купою факторів ми все ж готові. І демократичні, і
вільні. Слава нації. І поменше меншовартості. Навіть в часи легкого
запаморочення і вибору центристського популізму. Навіть він, це не Янукович. І
навіть при ньому, рух продовжується. Що каже про спроможність і сталість
вибору. **Ми круті. І цим ми тішимося. **