Поки «братушкі» обстрілюють нас ракетами та вбивають людей, розкажу вам
історію, яку не розповідав. 22 грудня я зустрічав делегацію з Британії.
Приїхали депутати, практично народні, але британські. В делегації були лорд
Майкл Ешкрофт, Роберт Сілі та Крістофер Грін. Я постив про них у себе в
телеграмі, але ви напевно не памʼятаєте. Ми з ними були в Одесі та в
Миколаєві. Я показував їм, що таке «російська дружба» та як люди виживають.
Показував також роботу нашого Одеського та Миколаївського Гончаренко Центрів,
який розвіз більше 1 мільйона літрів води. І допоміг більше ніж 10 тисячам
людей з продуктами, побутовими засобами і так далі. Після поверненння до
Британії лорд Ешкрофт перечислив 20 тисяч доларів на Гончаренко Центри. Просто
взяв номер банківського рахунку і перечислив. Ці гроші підуть на Одесу,
Миколаїв та Херсон. Чому я про це зараз згадав? От росіяни, які кажуть, що у
нас спільна історія, спільне минуле і спільне майбутнє - посилають на нас
ракети, вбивають наших дітей, знищують нашу землю, залишають нас без
електрики. І от британці. Що цей лорд має до України? Чув чи колись він про
Миколаїв? Чому він свої власні гроші пересилає, щоб допомогти? Яке взагалі
йому діло до нас? Я знаю, що вже такі порівняння, і тексти, і думки ви читали
та самі про це думали. Але ця історія дійсно важлива. Я хочу, щоб коли ми
перемогли, відбудували, стали на ноги, то щоб якщо буде десь біда в світі чи
на Філіпінах чи у Вʼєтнамі, чи у Зімбабве, чи в Перу чи де завгодно (крім
росії), щоб ми допомагали людям. Щоб залишались людьми. Щоб от як цей лорд
переводили гроші, їздили, приймали біженців, піклувались. Таке у мене
новорічне бажання. Фото лорда додаю. Він біля мене високий такий.