Німці були втягнуті у війну, переважно не на тому боці Юрген Габермас захищає
вагання канцлера Німеччини щодо України. Але його історичні помилки
мінімізують відповідальність Німеччини за нинішній стан справ. Відповідь
Габермасу Тімоті Снайдера. Юрген Габермас, якого вважають найбільшим
політичним філософом Європи, написав текст про головну сучасну кризу – війну в
Україні. Його теза полягає в тому, що історія рекомендує німцям «Besonenheit»,
який на практиці означав мало німецьких дій, але багато німецьких розмов
протягом перших чотирьох місяців найважливішого конфлікту в Європі з 1945
року. Хоча Габермас наводить свої аргументи на основі історичних аргументів,
вражає те, що він не має нічого сказати про Другу світову війну. Це традиційна
відправна точка для дискусій про відповідальність Німеччини, і вона більш ніж
зазвичай застосовна до України. Гітлер зображував українців як колоніальний
народ і прагнув витіснити їх, заморити голодом і поневолити. Він мав намір
використати українські продовольчі запаси, щоб зробити Німеччину автаркічною
світовою імперією. Володимир Путін підняв гітлерівські теми як виправдання
своєї знищувальної війни: українці не мають ні історичної свідомості, ні
власної національності, ні еліти. Як Гітлер, а на те й Сталін, він прагне
використати українські продукти як зброю. Але читача Габермаса не просили
розглянути ці подібності чи запитана, чи можуть вони як німці нести
відповідальність перед Україною: країною, де німці вбили мільйони людей не так
давно.