**Що може статися далі? ** Це питання, на яке немає відповіді, як і на питання
“Коли завершиться війна?”. Джо Байден, Фуміо Кішіда та інші світові лідери
намагаються тиснути на КНР з метою відштовхнути комуністів від росії, а уряд
України анонсує перемовини безпосередньо між Володимиром Зеленським та Сі
Цзіньпіном. Китай може пообіцяти “не втручатися”, “відігравати конструктивну
роль у миротворчому процесі”, а також надалі закликати “зняти санкції з РФ” та
“йти на прямі перемовини з росією”. Але, як кажуть в Україні, обіцянки –
цяцянки. Наразі ми маємо лише декілька фактів: відносини РФ – КНР мають
протосоюзний характер, який не до кінця розуміють на Заході; КНР давно знала
про повномасштабне вторгнення до України, що підтверджується заявами
комуністичної фінсистеми про готовність Пекіна до нинішньої ситуації у світі.
На мою особисту думку, для приблизного прогнозу нам необхідно керуватися
такими формулами. 1\. Пряма допомога КНР росії залежить від прямого впливу
цієї допомоги на фінансово-економічну систему Китаю. 2\. Прямий успіх України
у війні проти росії означає пряму поразку комуністичної світобудови КНР у
наступі на сусідні демократії. Тепер ще більш спрощено. Якщо війна стане
економічно невигідною Китаю, він почне її зупиняти. Але є але. Раніше ми
думали, що КНР вбачає стратегічне бачення в програмі “Один пояс, один шлях”
через Східну Європу – з метою подальшої експансії на ЄС. Однак зараз ми можемо
зрозуміти, що нові “газові” угоди між РФ – КНР, досягнуті протягом 2021–2022
років, мають вагоміше значення для Пекіна, і він готовий жертвувати
інфраструктурами в Україні та Білорусі заради більш вагомих для нього
факторів. Вагомішим ризиком є західні санкції для КНР з можливістю втрати
“трильйонних” ринків. Але з цього питання має бути досягнута згода США, Японії
та ЄС, яка наче є, але є й Німеччина, Франція та Угорщина. **Замість висновків
** В Україні майже місяць продовжується героїчна боротьба проти російського
пекла. Я залишаюся в Києві з повною вірою в нашу перемогу, але й з розумінням,
що текст, який я пишу, може бути останнім. Замість висновків я хочу знову
підкреслити, що комуністичний Китай – це не друг, не союзник та не партнер
України. КНР – це та сама росія, яка ще не показала свого обличчя. Водночас
дехто його вже бачив – це литовці, австралійці, уйгури, гонконгці, тибетці та
інші народи, які в різний час та у різних формах зіткнулися з китайським
комуністичним злом. Після перемоги Україна має відмовитися від “стратегічного
партнерства” з КНР, яка всіма силами брехала та лицемірила на користь Росії.
Хто ще не зробив цих висновків, має час зробити їх зараз. Але до перемоги
навіть я – найбільший критик КНР – вважаю, що необхідно залишати місце для
тиску на китайську Компартію з метою позбавлення росії головного союзника. Не
знаю, чи щось вийде з цього, але намагатися треба безумовно. ***Артур
Харитонов*** Детальнішу** **інформацію про те, чим ще небезпечний
комуністичний Китай, і те як він стає загрозою для цивілізованого світу,
сьогодні о 18:30 говоритиме разом із засновником Капіталіста Валентином
Краснопьоровим,головний координатор Free Hong Kong Center Артур Харитонов.
Буде про Гонконг, Тайвань, про порушення прав людей, конфлікт з Японією щодо
островів та багато іншого. Приєднатися до розмови можна за посиланням:
https://youtu.be/Kc6cVWqNw_M