Читати довго..... "Вельмишановне панство, є таке село Максима Горького,
Каланчацького району в минулому і Скадовського району в теперішньому, поряд з
Хорлами. От про нього сьогодні я вам і напишу. Відчуваю я, панове, що після
війни прийдеться мені познайомитися з географією нашого Херсонського краю.
Стільки нових назв для себе відкриваю…Мдя… Парижу далеко до нас, куди там! В
такому невеличкому селі, панове, як виявилося, дуже велика кількість зрадників
та колаборантів приходицця на один квадратний метр, от яка справа. Почнемо з
сімейки Нечай. Нечай Світлана Михайлівна до війни була продавчинею. А син її,
старший, Ігор, який до 2014 року ніс службу в українському Криму, в 2014 році
перейшов на бік раші. Тобто, панове, став зрадником. Саме цікаво, що татко
цієї ” веселої сімейки” Нечай Олег Михайлович був депутатом… І нікого це,
панове, не смущало, як сказав би мій папа! Поїхали далі. В 2021 році молодший
син Михайло якимось дивом починає працювати в ДСНС (пожарка, панове). Через
тиждень після початку війни ця сім‘я вже розвозила по селу рашистську
гуманітарку. Ну, не будемо описувати по крокам, як сімейка стала
колаборантською, перейдемо зразу до фактів, вельмишановне панство. Ближче до
осені Нечай Свєтка стає завідуючою садочком ”Колосок”. Ще й сусідку свою
долучила до роботи Козачок Олену Анатоліївну, яка до цього теж працювала
продавчинею. Козачок Лєнка, сказавши: ” Що я в тій Україні получала, а тут
буде 30 тищ рубликів, оце гроші! ” —побігла до орків на роботу вихователькою в
садок. Ну, на срок ти вже, Лєнка, заробила— як сказав би мій папа. В школі
живуть орки до 12 числа, тому учбовий рік в селі почнеться з 12 вересня,
панове. А Нечай Свєтка з Козачок Лєнкою носять в школу оркам їсти, щоб бодай
не захляли— знов мій папа встряг, панове. Корміліци, панімашлі! Ще в селі вже
є кандидатура на прєдсєдатєля села. Зараз він тіпа в. о. прєдсєдатєля:Тіптєв
Віталій Вікторович. Віталька до 2016 року їздив на рашу на заробітки, а з 2021
року працював в школі завгоспом. Ну, люблять орки завгоспів начальниками
робити, або кочегарів! Факт, панове! З перших днів окупації возив Віталька
орків у Армянськ по запчастини. Відчуває він себе господарем у селі і орки до
нього заїжджають як до найлєпшого друга. Зараз Віталька всю свою сімейку
прилаштовує працювати в школу. Отак, панове, кому війна, а кому мать родная! І
ще про одну персону напишу. Єрмоченко Тетяна Олександрівна. До 2021 року
працювала у школі бухгалтером, а з вересня 2021 року пішла на курси
поліцейських. В кінці лютого приїхала вже в окуповане село як колаборантка і
влітку вже займалася оформленням людям по 10 тищ. рублів. А по
совмєстітєльству розвішувала аквафреші по селу. Ось, вельмишановне панство,
які цікаві перипетії судєб у селі Максима Горького … Горькому і не снилося. Як
сказав би мій папа…"