! [​​](https://telegra.ph/file/c5950bb4c4b7faacafa51.jpg) **Сьогодні Верховна
Рада прийняла закон №5161 про нестандартні форми зайнятості (фріланс)
**Законопроєктом було введено у Кодекс законів про працю України (КЗпП) новий
вид трудового договору - з нефіксованим робочим часом. Тобто, робітник, що
буде працювати за таким договором, буде виконувати свою роботу тільки тоді,
коли вона є і без гарантій того, що вона буде постійно. Згідно з законом
фрілансер зможе працювати не більше 40 годин на тиждень на роботодавця.
Заробітна плата буде виплачуватися за відпрацьований час, проте не менше, ніж
за 32 години роботи протягом місяця. Робітник з нефіксованим робочим часом
зможе працювати паралельно і у інших роботодавців. Рух звичайно хороший, але є
одне але. Цей закон - це як мансарда на вбогій радянській панельці з
євроремонтом. Панелькою є сам Кодекс, який був прийнятий у 1973 році,
євроремонтом - чисельні правки, а мансардою - законопроєкт про нестандартні
форми зайнятості. Наші вітчизняні борцуни з тіньовою економікою жаліються на
те, що у нашій країні багато людей працюють неофіційно. Головною причиною є
звичайно злі, лихі підприємці, які тільки і думають як надурити святу, цнотну
Державу. Але насправді часто і самі робітники просять влаштувати їх у "чорну",
бо так вигідніше як і для працівника, так і для роботодавця. І мотив не лише у
соціальних зборах, податках, а і у тому, що КЗпП - старе радянське лайно,
написане у парадигмі класової боротьби. Де у підприємця відсутні права. КЗпП -
це наочний приклад багатьох "реформ" у нашій державі. Вся його реформа
закінчилася на тому, що словосполучення "Українська РСР" та "трудящіся"
замінили на "Україна" та "робітник". Але сам закон від того не змінився.
Україна потребує нового Кодексу про працю України, а також і нового Житлового
кодексу, який ще до травня цього року звався "Житловий кодекс Української
РСР", а преамбула Кодексу мала наступний вигляд: "В результаті перемоги
Великої Жовтневої соціалістичної революції в нашій країні було створено
необхідні передумови для розв'язання однієї з найважливіших соціальних проблем
- задоволення потреби трудящих у житлі." Можна знести скільки завгодно
пам'ятників Лєніну, але поки у нас буде радянських КзПП та Житловий кодекс, ми
будемо і далі жити у совку. Ну а щодо поправки про нестандартні форми
зайнятості, то якщо наш любий товаріщ Гетманцев увімкне репресивний механізм,
то не виграє ніхто. Бо фрілансери та програмісти - люди мобільні. І в
результаті, держава отримає дулю, а не якісь надходження. Та і сам закон -
таке собі, оскільки оці всі норми - ну не можеш ти унормувати мінімальний чи
максимальний робочий час фрілансера. Це маразм. Якщо курочка несе золоті
яєчка, треба розводити більше таких курочок, щоб отримувати більше золотих
яєчок, а не вбити курочку заради короткочасної, сумнівної вигоди. А тим більше
заради ідеології, яка давно померла і ніколи не працювала.