Запоріжці! Сьогодні минає рівно чотири місяці від початку повномасштабного
вторгнення російських агресорів в нашу рідну Україну. Чотири місяці болю,
напруги, втрат та невимовної люті. Чотири місяці героїзму, гордості, досягнень
та незламної віри. Багато хто скаже, що ці чотири місяці нас змінили. Та
думаю, що доцільнішим тут буде слово «проявили». Тому що за цей сто двадцять
один день ми, українці, вже показали і свою силу, і свою єдність, і свою
нескореність та волю до перемоги. Показали як самим собі, так і всьому
світові. І світ відреагував. Світ це зрозумів. Світ це визнав. Учора Україні
було надано статус кандидата у члени Європейського Союзу. Ми отримали його як
з болем, тому що це сталося за таких важких обставин і в такі пекельні часи,
так і з гордістю, тому що дійсно: Україна – це Європа. І Запоріжжя - це
Європа. І люди наші – це теж Європа. У нас попереду ще багато шляхів. Довгих
та непростих. Але головне, що вони будуть супроводжуватися вірою. Вірою усього
світу в перемогу України. І ми це зробимо. Ми обов’язково переможемо. Ні на
мить у цьому не сумнівайтеся. Тихої усім ночі.