Роман Туровець пише у fb: "Регулярно читаю звіти по обстановці в Україні від
Тома Купера, австрійського військового аналітика. Так би мовити, для
розширення кругозору. Ну буду затримуватися на його надбаннях, кому цікаво –
гугл все знає. Іноді його звіти мають деякі неточності щодо українських сил
(це тому, що ми таки дотримуємося прихованості у певних питаннях). Що найбільш
цінне в аналітиці Купера, то це його неупередженість. Критичні ноти можна
почути на адресу будь-якої сторони. Нижче – частина сьогоднішнього звіту, якою
я просто не зміг не поділися з друзями. Загалом, подібне ми розуміли й раніше,
але коли про це говорять зі сторони – не буду прикидатися, це приємно. Отже…
«У США зараз дискутують, чи вчаться росіяни на своїх помилках. Вважається, що
вони продовжать просуватися у короткостроковій перспективі, але не зможуть
перемогти у довгостроковій… Гм… Я взагалі не бачу, щоб росіяни чомусь вчилися.
… Немає жодних ознак, щоб вони щось виправили на оперативному чи тактичному
рівнях. Вся ця історія з масованими артобстрілами території, яку хочеш
захопити, – як-от Лиман за ці кілька днів – зовсім не нова: вони так робили
під час Другої світової та війнах в Афганістані, Ефіопії та Анголі (як
радники), в Україні 2014-2015 та в Сирії 2015-2018. А після того наступати
спецназом, що теж не нове, принаймні після Афгану. Максимум, що вони
зрозуміли, що зручно наступати у районах, де присутня залізниця для
постачання. Вони також змогли вивчити, що мають перевагу, коли українські сили
прив’язані до певних селищ або міст. Проте, щойно українські підрозділи
вдаються до маневрів, російська артилерія починає поводитись, як слон в
магазині з порцеляною і вже ні на що не здатна. Росіяни убогі в
контрбатарейній боротьбі – бо українська артилерія розташована розсіяно й до
того ж постійно перебуває в русі… Іншими словами, росіяни своєю безпорадністю
нагадують Кіссінджера. » 😃 [@informnapalm](https://t.me/informnapalm)