**Зараз публікуємо тредом інтерв’ю The Economist з Борисом Джонсоном про
Європу та війну в Україні в перекладі нашого підписника – Дмитра Семянистого.
** 11 травня Борис Джонсон, прем'єр-міністр Великобританії, відвідав прем'єр-
міністра Швеції Магдалену Андерссон і президента Фінляндії Саулі Нійністе, щоб
підписати нові декларації про взаємну оборонну допомогу у разі нападу або
стихійного лиха. Ці декларації були прийняті на тлі стрімкого просування обох
скандинавських країн до членства в НАТО, що стало різким наслідком вторгнення
володимира путіна в Україну. На зворотному рейсі до Лондона пан Джонсон
розповів про реакцію свого уряду на війну в інтерв'ю журналу The Economist.
Розшифровка була дещо відредагована для більшої точності розуміння. *Борис
Джонсон:* У Гарпсунді [резиденція прем'єр-міністра Швеції] було неймовірно. Я
думаю, що це був важливий день, тому що те, що ми зробили, закріпило те, що
дійсно очевидно, а саме: Великобританія, Швеція та Фінляндія – близькі друзі
та партнери, і у разі нападу на будь-яку з них дуже важко уявити собі, щоб
Великобританія, так чи інакше, не прийшла їм на допомогу. Але ми ще ніколи про
це не говорили. Ми ніколи раніше не оформляли цю дружбу та партнерство у
вигляді офіційної заяви, як сьогодні. Я думаю, що той факт, що такі традиційно
горді та нейтральні країни як Фінляндія та Швеція рухаються у напрямі чіткішої
взаємодії, говорить про те, наскільки катастрофічно погано володимир путін
прорахувався щодо України. Це не зовсім той результат, якого ми хотіли
минулого року, це не те, що ми виборювали. Ми завжди розуміли логіку позиції
Швеції та Фінляндії, але сьогодні ми бачимо логіку саме у зміні їхньої
позиції. Оскільки були всі підстави вважати, що Кремль, керуючись здоровим
глуздом, не чинитиме нападу на безневинну демократичну країну.