! [​​](https://telegra.ph/file/0cc18e920d22f6e315fc7.jpg) **Всі ми знаємо
приклади копіювання Совєтами побутових приладів, дитячих іграшок, автомобілів
тощо. **Але Совєти копіювали не тільки побутові винаходи, але і військові.
Так, наприклад найкращі радянські авіаційні інженери за декілька років
повністю скопіювали найсучасніший та надзвичайно успішний важкий
бомбардувальник Boeing B-29 Superfortress. Літак відомий бомбардуванням Японії
під час другої світової війни, зокрема саме з такого літака "Enola Gay" була
скинута атомна бомба на Хіросіму. У СРСР і близько не було подібних літаків.
Але Совєтам пощастило, бо під час війни через підбиття Японськими зенітниками
декілька B-29 потрапили на територію СРСР. Радянська влада як справжній
союзник літаки штатам не віддала, а товаріщ Сталін особисто наказав скопіювати
літак, при чому копіювати повністю 1 в 1, бо не довіряв радянським інженерам.
І тут почалися пригоди, бо радянська промисловість не могла забезпечити таку
якість і точність виробництва як в США. Наприклад, обшивка оригінального B-29
була товщиною 1/16 дюйма що в переводі на метрічну систему складало 1,5875 мм.
Жоден радянський завод не міг робити прокат металу з такою точністю. При
цьому, якщо "округлити" в більшу сторону до 1,6 мм то збільшувалася вага
літака, а якщо в меншу до 1,5 мм то інженери не могли гарантувати достатню
міцність. У підсумку Радяснький Ту-4 мал обшивку від 0,8 до 1,8 мм. Схожі
проблеми були і з копіюванням електричної проводки. Так переріз американських
дротів був 0,88; 1,93; 3,05; 5,15; 8,8; 13,0; 21,0; 41,0 мм². Замінювати
радяснькими аналогами було неможливо, бо знову ж таки збільшення ваги, або
недостатня потужність. Але тут вже вдалось забезпечити точне виробництво, тому
в СРСР випускалися дроти із дюймовим перерізом. Апогеєм копіювання став
невеличкий отвір у лівому крилі. Інженери не могли зрозуміти для чого потрібен
отвір, він не виконував жодної функції. Скоріше за все при виготовленні літака
у США, якийсь Джон помилково зробив отвір. Тим не менш, на всіх радянських
Ту-4 був такий самий отвір, про всяк випадок. У підсумку Ту-4 літав не довго,
бо поки совєти налагодили серійне виробництво технології пішли ще далі і літак
вже застарів, до того ж, літак все одно був важчий за B-29 і менш надійний.
Так моторесурс двигунів у радянського літака складав близько 25 мотогодин, в
той же час у оригінального літака - 500. Тож радянському союзу не залишалось
нічого крім знову доганяти і переганяти Захід. При цьому, копіювання
американського літака надало совєтам доступ до небачених до того технологій і
потужний поштовх у розвитку авіабудування. Кажуть, що деякі скопійовані
прилади та механізми досі виготовляються для літаків які розробляли в СРСР. Як
то кажуть у россії: "Можем повторіть" *Учасник Клуб* *Авторів* *Капіталіста
Георгий Гарькуша*