Йде 314-й день широкомаштабної війни, яку проти України розв’язала росія. Це
час щоденних та щогодинних подвигів наших Збройних Сил, Територіальної
оборони, Добровольців, Волонтерів, Медиків, всіх українців! В тому, що Україна
вистояла і впевнено йде до своєї Перемоги, – заслуга всіх нас. Але насамперед
це заслуга наших Військових, які вичавлюють ворога з України. У своєму
новорічному зверненні Президент України Володимир Зеленський, говорячи про
Харків, зазначив, що бути поруч з росією територіально не означає бути поруч
ментально. І нескорений Харків довів, що він – українське місто. Вважаю, що
вже зараз, коли ще йде битва за нашу незалежність, за нашу гідність і свободу,
наші полеглі герої, що відстоювали Харків та Україну, мають бути увічнені на
своїй рідній землі. **Тож у місті-герої Харкові буде створена Алея Героїв. У
центрі Харкова, у самому його серці. Адже серця полеглих героїв перестали
битися для того, щоб серце України та серце Харкова не зупинялися. Ми вже
почали проєктні роботи зі створення Алеї Героїв. **Вона не буде аналогом
Меморіалу Слави у Лісопарку, але нагадуватиме кожному, чого вартує наша
свобода. Перші два імені, які з’являться на Алеї Героїв, – це **Олег
Адамовський** та **Георгій Тарасенко**. Підполковник, Герой України Олег
Адамовський з перших годин війни боронив Харків, 24 лютого дав ворогу бій,
зупинив його на околицях міста і, на жаль, загинув 12 березня. Георгій
Тарасенко – також Герой України, засновник добровольчого батальйону «Фрайкор»,
який віддав своє життя у боях за рідне місто 25 березня. Ніщо не завадить
закласти нам Алею Героїв вже навесні цього року!