Чорнобиль. Місце, що колись було перспективним та проривним, у декілька хвилин
перевернуло світ з ніг на голову. Вибухи, які пролунали 26 квітня 1986 року,
стали визначальними для сотен тисяч людей. Жахливо, що багато з цих жителів,
включно із прилеглими територіями, не знали правди. Адже радянська влада
намагалася позбутися ситуації, не розголошуючи про неї. Не попереджуючи тих,
хто був у смертельній небезпеці. Невизнання своїх помилок відіграло свою роль,
коли мова йшла про наслідки фатальної ночі. Зараз Чорнобиль все ще викликає
мурахи на шкірі. 35 років після. Сотні тисяч людей щороку приїздять до України
подивитися на місце-привид та Зону відчуження. Яка, хоч і виглядає як
знімальний майданчик постапокаліптичного фільму, не є декорацією. Місця, яке
колись дихало життям, – тепер безлюдні. Потроху руйнуючись. Ми із МКІП
рухаємося до внесення Зони до списку світової спадщини ЮНЕСКО, аби зберегти
її. І дати можливість майбутнім поколінням на власні очі побачити все. А не
лише зі сторінок книжок з історії та документальних стрічок. Важливо згадати,
що пам’ять про Зону підігрівають в різний спосіб: випускають ігри та серіали,
книги та стрічки. Це також має свою роль для залучення туристів. Але Чорнобиль
– не про розваги. Він про пам’ять та відповідальний туризм. Приїхавши сюди,
відвідувачі можуть дізнатися про жахливу катастрофу, її наслідки та про те, що
як вона розділила світ на «до» і «після». Аби глибше занурити у події того
часу, до річниці Чорнобильської катастрофи заплановано ряд заходів. Так, за
підтримки МКІП на ВДНГ відкриється виставка «Чорнобиль. Подорож». Вона
вміщуватиме в собі 7 блоків. Серед яких архівні світлини та відеоматеріали,
роботи світових митців, VR-подорож до Чорнобилю. І наочні приклади, як Зона
відчуження живе зараз. Виставку можна буде відвідати після зняття карантинних
обмежень. Також потужний склад українських виконавців за ініціативи МКІП
створили аудіо, приоурочене річниці трагедії. Його виконали Олексій Потапенко,
гурт «MOZGI», Сергій Бабкін, Надія Дорофєєва, Тарас Тополя, Аліна Паш та Юлія
Саніна. Пісня «Вальс 86» нагадує про цей самий день 35-річної давнини. Про те,
як люди змушені були покинути свої домівки і своє рідне містечко або село. Про
їх біль, сум та «точку невороття», що назавжди змінила життя. Колись одна
цинічна помилка одних мала ефект на всю Україну і світ. Це ніколи не буде
забуто.