4 червня виповнилося рівно три місяці як місто Енергодар знаходиться в
окупації. Короткі підсумки такі. Посилився фізичний і психологічний тиск на
громадян. Помітно зросла кількість викрадень енергодарців. У підвали кидають
не тільки активістів, атовців і тих хто чинив спротив на блокпосту під час
захоплення Енергодара. Зараз логіку викрадень взагалі неможливо прослідкувати,
бо її немає. В неволю потрапляють пересічні громадяни, які ніяким чином не
відносяться до вказаних вище категорій. Людей утримають в полоні тижнями.
Зросли випадки мородерства. В основному порожніх квартир, власники яких
поїхали з міста. З квартир виносять цінні речі. Беруть все що подобається.
Двері просто ламають. Окупанти штучно посилюють гуманітарну кризу. Тривале
блокування Інтернету на території міста призводить до того, що в магазинах і
торгівельних точках майже неможливо здійснювати оплату по безготівкову
розрахунку. Залишилося зовсім обмаль магазинів, де можна оплатити по терміналу
банківською картою. Для цього також потрібен стабільний зв’язок. Через
відсутність мобільного Інтернету або його низьку якість майже не вдається
здійснити оплату так, як пристосувалися люди за останні 3 місяці - переводом
коштів з карти на карту через Приват 24. Навіть якщо вдається «піймати»
Інтернет, то час переводу коштів, а точніше очікування здійснення оплати
займає іноді до 15-20 хвилин на одного покупця. Як наслідок під тими
небагатьма магазинами, де хоч якось ще можна сплачувати картою, величезні
черги. Готівки у мешканців Енергодара майже немає. Відсоток за те, щоб зняти
кошти, знову зріс. Пропозиції такі є, але попит в рази більший. І перевагу
надають тим хто намагається перевести у готівку значні суми. Паралельно у
багатьох торгових точках та на ринку з’явилися подвійні цінники - у гривні та
в рублях. Вартість продуктів, побутової хімії та всього необхідного для життя
захмарна. Дешеві тільки сезонні овочі, які просто не мають інших ринків збуту.
В місті натомість стали з’являтися російські ліки. Здавалося, це необхідність
і не привід для обговорення. Але якби медикаменти не продавали просто на
вулиці, на ринку, цілими днями під пекельним сонцем, не дотримуючись жодних
норм зберігання медпрепаратів. Тому в Енергодарі як був так і залишається
величезний попит на українські медикаменти. Та доставляти іх в місто все
важче. Разом з тим пропагандистські канали рф цинічно пишуть, що мобільний
зв’язок та Інтернет блокує саме українська сторона. Насправді окупанти готують
людей до переходу на зв’язок від російських мобільних операторів і
провайдерів. Та на даний час в Енергодарі такої можливості немає навіть
технічно. На фоні всього що відбувалося три місяці і продовжує відбуватися
далі, рівень підтримки рф навіть серед тих громадян, які раніше виявляли
нейтральну позицію, стрімко падає. Кадрові проблеми окупантів також не
вирішені а тільки посилюються.