У Григорія Савича Сковороди є концепція під назвою «нерівна рівність». Філософ
узяв за символ фонтан, що складається з різних за об’ємом посудин, які
наповнює вода. З одного боку – вони усі різного розміру, отже, нерівні. Але
усі вони наповнені, тому рівні. (Фонтан цей, до речі, зображено на
п’ятисотгривневій купюрі разом з автором концепції). Нерівна рівність – доволі
універсальна штука, її доречно застосувати і до політики щодо національних
меншин. Етнічні групи країни різні за своєю чисельністю, густотою,
асимільованістю, мовою, релігією, традиційними заняттями, але усі вони повинні
мати забезпечені права. І щоб досягти цієї рівності, треба працювати у двох
напрямах – оберігати і плекати ідентичність, мову і культуру кожної групи, але
водночас інтегрувати їх у суспільство, щоб вони були повноправними його
членами. Якщо у якомусь з двох напрямів недопрацювання, то хитка нерівна
рівність порушується, і одна з посудин недонаповнюється.