! [​​](https://telegra.ph/file/9572acafee39806a37e84.jpg) **РЕФОРМА
НАЦІОНАЛЬНОГО БАНКУ** Тут були 2 важливі задачі, з якими ми впоралися. По-
перше. З національного банку зробили ефективну незалежну інституцію, яка
почала слідкувати за монетарною і фіскальною політикою. Аби вона слугувала
стабільності й не призводила до криз і девальвацій. До цього уряди та
президенти часто використовували прямий вплив на залежну систему аби друкувати
гроші, особливо на соціальні потреби або ж на дотації, вигідні олігархам
(світлина газу). Тим самим знекровлюючи нашу економіку і підводячи її до
постійних криз. Нині ми маємо практично 6 років сталого курсу. І це важливо
саме тому, що макрофінансова та макроекономічна стабільність є запорукою
розвитку та спроможності через певний час лібералізувати економічний простір.
Якщо країна росте без потрясінь вона зможе зменшити фіскальне навантаження на
економіку. У свій час Словаччина з 1992 по 1996 рік зменшила його з 52 до 35%
не вдаючись до бюджетних скорочень. За активного росту не збільшуючи видатків
бюджету продовжувати таку стабільність. По друге. В Україні існувала схема
вимивання грошей з грошової системи України. Це саме той приклад, коли правила
створені для руйнації країни, а не набуття капіталів. Часто банки створювалися
аби збирати гроші через депозити у громадян. За ці гроші кредитувалися
підприємства власників, які не повертали їх банку. Банк погрожуючи
банкрутством по суті шантажував банківську систему і вимагав вливань. В
результаті реформи НБУ вимушений був змінити стандарти, зокрема частки
капіталу в банках. З ринку були прибрані практично 90 банківських установ
ціллю яких було вімивання грошей, а не заробляння та примноження. І тут варто
зазначити, що причиною була не реформатор Гонтарева, а та гнійна рана, яку
розвилась до її призначення. І яку треба було лікувати. Дивіться більше про
реформи за[посиланням](https://youtu.be/2P2ucfz7DDQ).