Рівно три місяці перебуває в полоні перший заступник міського голови Іван
Самойдюк. Три місяці пекла невизначеності та невідомості для його рідних і
близьких…Три місяці сподівань та віри, що людина, яка є справжнім патріотом
своєї країни, свого міста, буде звільнена і повернена додому. Кожен день у
неволі - це фізичний і душевний біль, через який проходить Іван Гнатович, як і
більшість полонених, знову і знову. Ми знаємо, що його сила волі і духу
залишаються незламними. Але чи стане фізичних сил вже немолодій і не надто
здоровій людині? Тож вкотре звертаємося до всіх, хто опікується долею
полонених українців та займається питаннями обміну на державному рівні. Рідні,
близькі та колеги Івана Самойдюка не втрачають віри у вашу допомогу і ваші
можливості. Просимо тільки докласти максимальних зусиль, щоб наблизити
довгоочікуваний день його звільнення. День, коли Іван Гнатович зможе нарешті
обійняти своїх дітей та маленьких онуків, потиснути руку колегам, і сказати:
«Енергодар - це Україна. Будемо жити. Будемо працювати заради наших дітей.
Заради перемоги. Заради майбутнього! ».