Перший план Маршалла для України не просто розчарував, він залишив поганий
осадок. З широкомасштабною іноземною допомогою з’являються великі очікування,
і це не обов’язково сприяє легким відносинам. До 2020 року багато західних
коментаторів, у тому числі деякі з тих, хто зараз є стійкими прихильниками
абсолютної солідарності з Україною, втратили терпіння до Києва. Шведський
економіст Андерс Аслунд, який писав для Atlantic Council у листопаді 2020
року, висловив широкі підозри щодо України та президента Володимира
Зеленського зокрема. «Якщо український уряд принципово не перегляне свою
нинішню економічну політику та політичну траєкторію, він навряд чи отримає
кошти від МВФ, Світового банку чи Європейського Союзу, доки Володимир
Зеленський залишається президентом», – заявив Аслунд. Він додав, що Зеленський
хизується. Умовляє МВФ і фактично бреше своїм фінансовим спонсорам: «Як МВФ
може довіряти йому та його уряду, коли вони наполегливо стверджують, що
провели реформи, коли цього не зробили?» До цього моменту, як зауважив Аслунд,
Захід «бачив цей фільм раніше». У відносинах з МВФ команда Зеленського
поводилася «все більше як уряд України Януковича 2010-14 років». Як президент
України, Віктор Янукович влітку 2010 року уклав з МВФ угоду stand-by, але
потім не виконав її вимоги і йому було відмовлено у подальшому фінансуванні.
Саме подальше маневрування Януковича між ЄС та Росією, керуючись пошуком
грошей, призвело до його повалення внаслідок революції на Майдані в 2014 році.
На думку Аслунда, Зеленський, здавалося, рухався в тому ж напрямку. Замість
того, щоб серйозно ставитися до заборон Фонду, українці вирішили чути лише те,
що їм підходить. Аслунд вважав, що це вимагає жорстких реакцій. «Мені часто
хочеться, щоб співробітники МВФ підняли свій голос, щоб їх краще зрозуміли».
Стаття Аслунда була нетиповою для західних коментарів до 2022 року. Він також
не незвичайний, коли війна змінила свою думку. Так сталося з багатьма з нас.
Імовірно, зараз ніхто не буде відкрито закликати МВФ підштовхнути Зеленського
до ладу. Але суть виходить за рамки особистостей. Що стосується грошей,
іноземної допомоги та України, то є історія, і вона потворна.