Це – Даниїл і він звичайний мешканець Херсонщини. Російськи окупанти затримали
його в центрі Херсону на проукраїнському мітингу і катували, щоб він зізнався
у зв’язках з «нацистами». \- Ти у підвалі. Тебе спочатку б’ють прикладом від
автомату, потім щось питають, і все одно, що ти відповіси – тебе знов б’ють
прикладом, - згадує Даниїл. – Під кінець до голови приставили пістолет, дали
хвилин п’ять, помолитись, і вистрелили. Вище голови. Тепер ношу з собою ту
гільзу, як згадку про мій другий день народження. Його відпустили, відібравши
всі особисті речи, окрім документів. Росіяни, мабуть, звикли, що тортури
роблять їх громадян покірними. Але окупанти забули, що ми – не один народ. Вже
після підвалу Даниїл друкував листівки, в котрих писав про успіхі ЗСУ, і
розклеював їх по Херсону. Робив коктейлі Молотова. Розповідав правду про
окупацію у соцмережах. Попри страх та можливість знову опинитися у підвалі. \-
Коли людина має надію, вона має сили на опір, - каже Даниїл, звичайний
мешканець незламної Української Херсонщини.