**Вірші з окопу. ** **РИДАЄ БОГ **Схилилися знамена і вітрила, Розгубленість в
обличчях і серцях, І вся планета ніби заніміла, І пробує повірити в цей жах.
Ридає Бог на вічному престолі, Не бачили давно на небесах, Прострелені
потилиці і долі, І свастики на зламаних тілах. Хоча, напевно, долітав до неба,
Старечий стогін і дитячий плач, Дівочий божевільний крик «не треба», І регіт
орків із смердючих пащ… Маленька Буча стала, як безодня, Згорів під танком
тихий світлий рай, Гуляй, Іван, нам можна все сьогодні, Хабаровськ і Іваново,
гуляй! Столітні сосни хмарами накрило, Та поливав свинець замість води, І
полягали люди у могилу, І вкрилися землею назавжди. Летять у далечінь небесні
сотні, Вже без турбот, без болю і без крил, Над ямою тремтить дідусь самотній,
Шукає рідних серед сотень тіл. За краще місце б‘ються репортери, І роблять
фото в різних кольорах, Всі видання, всі світові етери, На рейтинги помножать
чорний жах… Барвиста земле, чом ти замовчала? Вірш[Петро Мага
](https://www.facebook.com/profile.php?id=100011134235936) Відео[Андрей
Остриковский ](https://www.facebook.com/profile.php?id=100008584453021) Звук і
музика[Gera San](https://www.facebook.com/gerain.san)