Слєдоватєль Ніколай Афанасьєвіч чітал газєту: дємократічєская рєспубліка
Брянск. Вніманіє єво прівлєкла замєтка: Кубань готовится вступать в союз
тріморья. Била достаточно інтєрєсной, особєнно мєсто про діскусію в парламентє
Кубані о темпах украінізациі. Но его прєрвалі. Звонок от дєжурного сообщал,
что в квартірє на уліце Осуждєнія Спєцопєрациі бил найдєн нєкій Алєксандр
Гєрасімов, бивший участнік боєвих дєйствій в Украінє (раньше пісалі на, но ето
уже нє практіковалось) Ніколай прібивши на мєсто увідєл, что убітий бил
повєшен, со слєдамі побоєв єго тєло напомінало какой-то памятнік возмєздія.
Таблічка на єго тєлє с надпісью: кугутам смерть за наших жінок і дітей,
говоріла обо всьом. Голова вєтєрана била єщо мокрой. В унітаз окуналі -
подумал слєдоватєль. Нє пєрвая і нє послєдняя смєрть в Брянскє і однозначно
вісяк, подумал ещьо раз Ніколай Афанасьєвіч. Ні мір, ні рєпарациі, нічєго нє
останавлівало такіє случаі. А вєдь такіх вісяков било уже нєсколько штук
только за етот нєполний мєсяц... Убєрі таблічку, попросіл Ніколай Афанасьєвіч
участкового Ігоря Ніколаєвіча. Напішем, что нє видєржал тяготи прошлого, сам і
повєсілся. Так дєло і закрилі. із сборніка рускіх імпєріалістов-подольщіков:
как тіхо уходілі гєроі