30 листопада 1939 р. розпочалась радянсько-фінська війна, що тривала 105 днів.
Вона відбулася після поділу Чехословаччини та Польщі та була наслідком таємних
домовленостей Молотова – Ріббентропа. Фінляндія цікавила Кремль як колишня
частина Російської імперії (увійшла в неї у 1809 р., проголосила і відстояла
незалежність після жовтневого перевороту). У міжвоєнний період СРСР уклав
кілька мирних договорів із Фінляндією, однак у жовтні 1939 р. Кремль почав
вимагати від фінів територію в оренду або на обмін, щоб перенести кордон від
Ленінграда. Фіни не пристали на вимоги совєтів, і почалася війна. А ось кілька
аналогій із недавньою історією. Війну так і не оголосили, просто відкликали
дипломатів і пішли в наступ через так званий майнільський інцидент (буцімто,
фінська артилерія обстріляла радянські війська). На території СРСР тут же
організували «Фінляндську демократичну республіку» та «Фінську народну армію»,
що нібито кинулися визволяти Фінляндію за допомогою СРСР. На той час етнічних
радянських фінів уже сильно репресували та був клопіт із добором кадрів.
Народну армію очолив справжній фін Аксель Антіла, а от комбригом був Райкас
(насправді, Ф. Романов), начальником політвідділу – Тервонен (насправді, В.
Терешкін). «Фінська народна армія» була тільки пропагандистським проксі
справжньої сили наступу – Червоної армії.