**Міф перший: капіталізм - несправедлива за своєю сутністю система** Слово
"капіталізм" набуло політичного забарвлення, особливо у колишньому Радянському
Союзі, де він протягом 70 років зазнавав нищівної критики. Тому для його
адекватної оцінки потрібно відкинути емоції та упередження і спочатку
зрозуміти, чим насправді є капіталізм та ринкова система. За визначенням
"вільний ринок" повинен мати такі складові: приватна власність захищена
законом, приватне виробництво базується на прибутковому стимулі та вільній
конкуренції, працюють механізми ринкового ціноутворення, де ціни визначаються
попитом та пропозицією шляхом взаємодії виробника і споживача. У ринковій
системі економічні рішення диктує споживач. Як сказав австрійський економіст
Людвіг фон Мізес, який, до речі, народився у Львові 1881 року, "споживач - це
капітан, споживачі точно визначають, що повинно вироблятися, якої якості і в
якій кількості, капіталісти можуть зберігати та примножувати свої багатства
тільки тоді, коли будуть якнайкраще задовольняти бажання споживачів". У
ринковій системі взаємодія між покупцем і продавцем визначає реальну вартість
товару або послуги. Знаючи реальну ціну витрат, робочої сили та продукту,
інвестор може розподілити капітал максимально ефективно і продуктивно. Жодна
держава, якими би благими не були її наміри, не здатна зробити мільйони
економічних розрахунків, необхідних для визначення реальної ціни на всі
продукти та послуги, а також організувати комплексну національну економіку.
Нобелевський лауреат Фрідріх фон Гаєк стверджував, що для централізованого
планування економіки соціалістичний уряд повинен був мати відповідні знання та
контролювати всі аспекти життя, а це неминуче призводить до тоталітаризму.
Отже, поверхневе твердження про неетичність капіталізму не враховує, що
ринкова система забезпечує найбільшу свободу для величезної кількості людей.
Економічна свобода є необхідною передумовою для свободи політичної. Ринкові
системи виправдали себе в усьому світі, вони забезпечують найефективніше
економічне зростання, найвищі стандарти життя, найбільші свободи та найнижчий
рівень корупції. Капіталізм також не означає, що у державі зникають соціальні
стандарти. Просто громадяни повинні свідомо обирати кількість свого доходу,
який вони хотіли б розподіляти, а держава має відмовитися від зайвих
патерналістських функцій.