ЛЬВІВ: Київ, ти як? КИЇВ: Як і ти, в повній темряві! Що? Страшно? ЛЬВІВ: Так
не так щоб. Просто, незвично. Я ж звик сяяти, а тут згас. Трохи незручно. А ти
як себе відчуваєш? КИЇВ: Як в молодості. Зима, темрява, сніг. Поряд Дніпро
котить свої води. І тиша! Чернігів! Пам’ятаєш? ЧЕРНІГІВ: А то! Тільки тоді
вовки вили. А зараз 0рки на бол0тах підвивають. Мабуть, радіють. ПОЛТАВА: Хр€н
їм на рил0, нехай радіють. Свиня теж раділа, поки на хол0дець не
перетворилась. А які зорі над Діканькою! І місяць! И димок з труб йде – мої по
хатах сидять, біля пічок гріються, казки один одному розповідають. Як в старі
добрі часи. ІВАНО-ФРАНКІВСЬК: Я теж своїх по селах відправив, нехай
перечекають темні часи. Так, Тернопіль? ТЕРНОПІЛЬ: Так у кожного мого жителя є
бабуся в селі і тепла хата! А вже закруток по льохах, сальця копченого
пднакопичено. Не так вже і важко. От Південь як впорається? Там же ці п@скуди
все потр0щіли! Херсон! Ти як? ХЕРСОН: Як. Як! Як і три минулих тижня. Без
світла і води. Зато АТБ є! масква: Привет, х@хлы! Шо, в темноте сидите?! ВСІ:
(разом) Пішла на... ! масква: б0рзые, да? А ведь гаварила – не тявк@йте на
меня! Херсон! Шо, нравится в х@хляндии? А ведь пока со мной был, жил спокойно,
без обстрел0в! ХЕРСОН: Пошла на... ! Краще в темряві та воду з Дніпра пити,
чем з такою паскуд0й разом! масква: Ладно, я подожду, еще на коленках
прип0лзете (зникає з етеру) КРИМ: Слышь, Херсон, а, может, правда? Ну зачем ты
сопротивлялся, теперь сидишь в темноте, под обстрел@ми? ХЕРСОН: Дур@к ты,
Крым, раз не понимаешь. Воля – найдорожча річ у світі! Все минає, навіть
темрява – а воля залишається. Нічо, скоро й тебе повернемо, зрозумієш. КРИВИЙ
РІГ: А мої жителі, щоб не сидіти мовчки в темряви, співати почали. Давайте
теж! (починає) Ой у лузі червона калина! ЗАПОРІЖЖЯ: (підспівує) Похилилася!
ВІННИЦЯ: (підспівує) Що ж то наша славна УКРАЇНА: ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ: (підспівує)
Зажурилася! ВСІ: А ми тую червону калину підіймемо! масква: (знов влізає в
разговор) ви че тут распелись? Шо за н@цисткие песни? ВСІ: (разом) Пішла на...
! (продовжують співати) А ми нашу славну Україну – гей, гей, - розвеселимо!
масква: Я не поняла, как вы смеете петь? Вам пл@кать надо и пр0щения у меня
просить! Николаев! Ты че, вместе с этими н@циками? Ты ж русский город!
МИКОЛАЇВ: По перше не Николаев, а Миколаїв. По-друге – я разом зі своїми
браттями. По-третє – просто пішла на... ! масква: Одесса-мама! А ты чего? Не
надоело без света сидеть? Все пельмени слиплись или еще что осталось? ОДЕСА:
Яка я тебе мама? У меня все дети приличные. А ти хто така? Шоб я три дні
форшмака не їла, якщо якась ш@лава підзаб0рна буде мене мамою називати!
масква: вы забыли, что это я вас тут всех породила? ЛУЦЬК: Ти диви! Вон0 ще
щось г@вкає. А згадую, як коли мої лицарі у б1й ходили, в0но тільки кв@кало на
своїх бол0тах. масква: та я вас всех уничт0жу! КОНОТОП: Слухай сюди, курк0!
Дуже скоро ти не те що г@вкнути. Ти, навіть, кв@кнути будеш не взмозі! масква:
В смысле? КОНОТОП: Майбутнє твоє бачу. Будущеє по вашему. Хєр0в0е у тебе
майбутнє. ХАРКІВ: О. ну якщо вже Конотопська відьм@ слово взала – tриндєц
тобі! масква: Чего? ДНЕПР: Бо не буде в тебе ні будущего, ні майбутнього.
ОДЕСА: Не буде в тебе нічого – ни яичка, ні курочки. Навіть пельмені слипшиеся
тобі за делік@тес будуть здаватись. БЕРДИЧІВ: Буде лише мр@к, б@гнюка, і
суцільний треш. Хоча тобі не звикати. масква: Почему это? ВСІ: Тому що – пішла
на... ! КИЇВ: О, у мене світло з’явилось! ВІННИЦЯ: І у мене! ХЕРСОН: І.
навіть, у мене! КРИМ: Ой, а у меня, кажется, пропало… ХЕРСОН: Нічо, Крим. Сама
темна ніч – перед світанком! Готуйся! ВСІ: (співають) А ми тую червону калину
підіймемо! А ми нашу, славну Україну, гей, гей, розвеселимо (з соцмереж)
Доброго ранку, херсонечки!