Запоріжці! Добігає кінця ще один день війни. На щастя, спокійний та мирний для
нашого з вами міста. І на превеликий жаль неспокійний для Маріуполя. Сьогодні
тисячі мирних маріупольців знову втратили надію виїхати до Запоріжжя. Більше
того, вони знову втратили надію хоча б отримати якусь їжу. Тому що вороже
військо знову не припинило обстріли і не дало відкрити зелений коридор. Хоча,
знаєте, слово «військо» тут вже недоречне. Військо знає, що таке кодекс честі.
А на нашій землі зараз орда, терористи, орки, мародери. Що завгодно, але не
військо. Та ми не втрачаємо надію, віримо у Збройні сили України і у наш
козацький дух! І продовжуємо працювати. Сьогодні ні на мить не вщухали роботи
з укріплення Запоріжжя. Ми зводили нові блокпости та фортифікаційні споруди,
укріплювали наші оборонні позиції, лікували поранених, готували їжу нашим
захисникам. І усе це ми робили разом з вами. З людьми, які готові просто
залізобетонною стіною стояти за Запоріжжя. Ніколи не втомлюся вам за це
дякувати! Окремо хочу висловити вдячність власникам запорізького бізнесу. Я
знаю, що багато хто з вас фінансово підтримав своїх співробітників, які
продовжують працювати в умовах воєнного часу. Хтось виплатив премії, хтось -
підвищені зарплати, хтось – аванс на місяць вперед. Дуже вам дякую за те, що у
той час, поки хтось підвищує ціни і намагається нажитися на війні, ви не
жалкуєте грошей на те, щоб мотивувати та заохочувати людей! Ви – найкращі! Цю
націю не перемогти! Не тривожтеся! Засинайте спокійно! Все буде добре!