СВІТ: У Німеччині два відсотки території мають бути зарезервовані для вітрової
енергетики. Це хороший план? Бекманн: Слід було вказати енергетичні цілі, а не
площі. По-перше, велика кількість вітрових турбін і сонячних панелей повинна
бути розподілена в Європі для забезпечення енергопостачання. Однак, оскільки
різниця погодних умов недостатньо велика, а вітер і сонце, як правило,
постачають енергію одночасно в багатьох регіонах чи ні, неможливо забезпечити
постійне електропостачання. СВІТ: Але витрати на вітрову та особливо сонячну
енергію різко впали, хіба це не успіх? Бекманн: Було рекламовано, що вітер і
сонце будуть відносно недорогим рішенням, але дебати щодо переходу на
енергетику надто зосереджуються на вітрі та сонці. Система відновлюваної
енергетики в цілому є надзвичайно складною, дорогою та технологічно незрілою:
мережа постачання, зберігання електроенергії, виробництво водню як замінника
природного газу, весь транспортний сектор тощо. СВІТ: Як далеко йде
енергетичний перехід у Німеччині? Бекманн: Ми, інженери, класифікуємо проекти
за шкалою технологічної зрілості. Наприклад, TR1 буде ідеєю літака, TR9 —
літаючого літака з пасажирами на борту, зріла технологія. Деякі частини
передачі енергії, такі як сонячні панелі, мають TR9. Однак загалом перехід
енергії відбувається лише між TR4 і TR6. СВІТ: Вам коли-небудь вдавалося
донести свої занепокоєння до політики? Бекман: ​​Наші публікації були
проігноровані. Зовнішні експерти завжди попереджали, що ідеологія перешкоджає
енергетичному переходу. Наприклад, вони не хочуть «фіолетового водню», тобто
водню, який би тимчасово вироблявся з відходів викопного походження, а не з
вітру чи сонця. Це могло б ініціювати перетворення природного газу на водень.
Але проміжне рішення відхилено в принципі, тому що вони хочуть «зелений
водень» з самого початку, який виробляється з вітру або сонця. Але більші
обсяги поки що утопічні. СВІТ: Але федеральний уряд доручив науковим
інститутам керувати енергетичним переходом, наприклад Agora-Energiewende або
Agora-Verkehrswende. Там теж є експерти, чи не так? Шварц: Звичайно, там є
хороші люди, але в уряді часто не вистачає інженерної експертизи. Там просто
немає відчуття масштабу. Зовсім інакше, наприклад, у Китаї, де трансформація
енергії здебільшого планується інженерами, а технології систематично
випробовуються у все більшому масштабі. СВІТ: Приклад? Шварц: Китай чітко
усвідомив, що вітер і сонце самі по собі не можуть забезпечити надійне
електропостачання і що зберігання може вирішити проблему лише в дуже обмеженій
мірі. Ось чому Китай має поєднання відновлюваних джерел енергії, яке
складається з 75 відсотків гідроенергії та 25 відсотків вітру та сонця. Існує
також велика частка атомних електростанцій, і тема виділення CO 2 з
виробництва електроенергії на вугіллі не була залишена, як це було в
Німеччині. Що стосується вітру та сонця, Китай давно створив великий
випробувальний центр з батареями в Чжанбеї та досліджував, який внесок ці
коливальні джерела можуть зробити для безпечного електропостачання.