Ця війна не тільки за нас. Вона і за них теж. За вбитих, замордованих,
заморених голодом українців. За мільйони наших людей, у яких не було своєї
вільної країни та сильної армії. Вони протиставляли геноциду бунти, і навіть
без державності дошкуляли російським виродкам. Я впевнений, що вони нами
пишаються. Бо ми робимо те, чого вони не могли. Зараз ми найсильніші за весь
час свого існування. І не маємо права змарнувати історичний шанс добити
російську недоімперію. За наших предків. За наших сучасників. За наших дітей.
За кожного вбитого голодом. Кожного репресованого, закатованого та
розстріляного. За Бучу, Ірпінь, Маріуполь, Бородянку. За ГУЛАГи та Сандармох.
За кожне зерня 33-го. Автор плакату Andriy Pryymachenko.