Ще прийде час й ми будем святкувати На нашій рідній і святій землі. Як пращури
чи так, як батько й мати, І танцювать, щоб ноги аж гули. А ми все рівно будемо
саджати Сади зелені, сіяти зерно, Дітей ростити, хати будувати І пить духмяне
молоде вино. Вже стільки хвиль над нами прокотилось Із усіляких воєн і незгод,
Однак іще не народилась сила, Щоб український знищити народ. Ми все здолаєм,
знов все відбудуєм І всі разом підем в нове життя. Допоки кров в наших серцях
нуртує. Боротимемось ми за Майбуття! До нашої Перемоги над ворогом! Слава
Україні! © Олександр Афонін