Ще завжди дивує ось цей міф, породжений спадком совітського індустріалізму.
Наче якщо ми переробимо усі ті тонни прокату і експортуємо, то це щось дасть
нашій економіці. Але ж це не найважливіше. У світі є багато дуже розвинутих
країн, які продовжують експортувати сировину. Основною статтею експорту
Австралії, наприклад, є руда та вугілля. Канади і Норвегії – нафта. Ізраїль
найбільше експортує алмазів. І це не заважає цим країнам бути в топі
найрозвиненіших. Звичайно, вони могли б цю всю сировину переробити, та головне
питання - кому цей продукт буде потрібний і чи хтось його купить. А тут
найчастіше виявляється, що продати руду, прокат, вугілля, нафту, зерно
набагато легше, ніж більш складні товари. Україна багата на сировину держава.
Тож вона завжди складатиме велику частину нашого експорту. А для розвитку
часто не так потрібно щось переробити і продавати закордон. Як розвинутий
внутрішній ринок і насиченість його товарами. Отже, створюємо нормальні умови
для розвитку всіх видів бізнесу, всіх громадян, а за тим послідує насичення
економіки товарами і послугами і її ріст.
[@OstanniyCapitalist](https://t.me/OstanniyCapitalist)