Ще один пункт рефлексії. Ось стою тут дивлюсь на людей у яких Різдво і думаю,
як їм донести що таке війна. Що коли їде трамвай за квартал ти чуєш прильоти
градів, дивуєшся світлу усюди і ближче до 23 години відчуваєш тривогу через
наближення комендантськуої години. Для них війна, це щось далеке, як кіно
марвел. Звісно вони нам співчувають, але ж зрозуміти їм нас дуже важко. І
часто вони російську пресу читають як альтернативну точку зору. Тому окрім
політичного військового контексту важливо давати більше життевих історій, які
читач може прожити подумки і більш деталізовано усвідомити, що таке війна
росії в Україні