🕯9:00 загальнонаціональна хвилина мовчання за загиблими внаслідок російської
агресії 31-річний Олександр Спасьонов загинув у Тростянці на Сумщині.
Олександр був партизаном. 11 березня 2022 року разом з іншими чоловіками він
звільнив умісті будинок, який захопили російські військові. Того ж дня
неподалік вулиці, де жив Олександр, його застрелив російський снайпер. До
повномасштабної війни Олександр працював машиністом пересувної електростанції
відновного поїзда на залізниці. Цікавився нумізматикою й колекціонував монети,
а ще – незвичайні запальнички та сірники. Захоплювався автомобілями,
мотоциклами, дружина каже, що він був справжнісіньким «шумахером». Після 24
лютого Олександр допомагав жителям Тростянецької громади. Доставляв харчі та
речі для дітей у сусіднє село. Якось допомагав перевозити паралізованого
чоловіка. Згодом приєднався до партизанів самоорганізованої тероборони
Тростянця. Патрулював район, де знаходився його дім. Передавав воїнам ЗСУ
інформацію про пересування росіян. «Мій Саша, без перебільшень, – справжній
чоловік, який має велике добре серце, з яким не страшно навіть в такі жахливі
часи, як війна. Він піклувався про всіх», – згадує дружина Валерія Спасьонова.
12 березня Валерія з сином та молодшим братом Олександра виконали його останнє
прохання – виїхали гуманітарними коридорами у безпечне місце. Із чоловіком
Валерія так і не змогла попрощатися. Його тіло віддали матері 13 березня. В
Олександра Спасьонова залишились дружина, син, батьки, бабуся та молодший
брат. Пам‘ятаємо🇺🇦 Текст підготовлений[Платформою пам‘яті
Меморіал](https://t.me/memorial_ukraine)