Коли Коннер побачив у новинах зображення загиблих українських мирних жителів,
він відреагував так само, як і його соратники: звільнився з компанії швидкої
допомоги та приїхав в Україну одразу на початку вторгнення. Йому подобається в
батальйоні, він дуже хоче залишитися. «Атмосфера дуже хороша, ми як сім’я», –
каже він. Однак Коннер зізнається, що смерть товаришів підірвала гарний
настрій. «Наразі у нас 16 загиблих», — повідомляє він. У сусідній кімнаті
четверо членів евакуаційної групи лежать на підлозі на килимках і спальних
мішках. Це американці та австралійці везуть поранених з фронту в польовий
госпіталь чи госпіталь. З міркувань безпеки вони не хочуть говорити. Вони
бояться, що росіяни впізнають їх і згодом можуть спланувати напад на них.
Поговорити хоче лише молодий американець, який називає себе Борисом. Він
скаржиться, що багато інших іноземців просто туристи-авантюристи.