28-річного Владислава Корнієнка російські військові розстріляли в Бучі. 5
березня окупанти взяли чоловіка в полон. Його тіло виявили в одному з масових
поховань після звільнення Київщини у квітні. Владислав служив у Нацгвардії
України, згодом працював в торговому центрі у Бучі. Після 24 лютого
Владдопомагав місцевим: приносив харчі та воду в укриття, підтримував. Ходив
на прохання жителів у їхні квартири, щоби взяти звідти речі та перевірити, що
там відбувається. Владислав планував завезти гуманітарну допомогу у рідне село
Гаврилівка, яке було також в окупації, проте не встиг… Друзі кажуть, що Влад
завжди був безстрашним – таким залишався й тоді, коли Бучу окупували росіяни.
Владислав був майстром на всі руки – ремонтував техніку та електроінструменти.
У Владислава залишилися дружина та двоє синів, а також мама, в якої він був
єдиним сином. НВ разом із
платформою[Меморіал](https://t.me/memorial_ukraine)вшановує пам’ять загиблих
українців.