Запоріжці! Сьогодні у нашому місті була одна з тих небагатьох незвичних ночей,
коли у Запоріжжі не лунало жодної сирени. Погодьтеся, ще до 24 лютого ніхто і
подумати не міг, що звичайна тиха ніч стане для запоріжців такою цінністю. Але
початок повномасштабної війни змінив абсолютно усі наші звички та
усвідомлення. Тоді, у перші дні російського вторгнення ми одразу згуртувалися.
Так, це був зовсім новий для нас досвід і ми не завжди до кінця розуміли, як
нам потрібно діяти. Але ми точно знали, що тепер у нас одна на всіх проблема,
один великий біль і одна єдина спільна мета – боротьба за незалежність України
та наша перемога. І саме тому усі одразу забули про образи, суперечки,
політичні ігри та претензії. Кожен був при ділі. Хтось пішов на фронт, хтось
вступив в ряди територіальної оборони, хтось почав зводити фортифікаційні
споруди, хтось рив рови на підступах до Запоріжжя, хтось почав готувати для
воїнів та переселенців, хтось волонтерив, хтось плів маскувальні сітки та шив
плитоноски. Так, звичайно, були й ті, хто просто поїхав з міста, але більшість
людей все ж залишилися та зробили із Запоріжжя справжню фортецю. І зараз ми
впевнені, що ворог сюди не пройде. Упевнені у цьому і люди, які до нас
евакуюються. Якщо раніше вони їхали до нас транзитом, то тепер переважна
більшість з них залишається в місті. І з одного боку те, що люди потроху
заспокоюються – це добре. Але при цьому, на жаль, багато хто взагалі починає
забувати про те, що в сорока кілометрах від нас ідуть бойові дії, і поступово
повертається до старих звичок. А саме до брудного піару, до пустих балачок про
те, хто кому більше допоміг, до політичних ігрищ та до безпідставних
звинувачень. Наведу простий приклад. Зараз деякі наші діячі почали робити
заяви про те, що міська влада, в умовах повномасштабної війни, начебто планує
виділити десятки мільйонів гривень на проведення міських святкувань і на
ремонт палацу культури «Орбіта». Поясню, чому ці твердження не відповідають
дійсності, і разом з тим проведу лікбез для тих хто не вміє працювати з
документами і не розуміє, чим саме відрізняються кошти, прописані у міській
програмі, від коштів, які закладаються у бюджет. Програма – це стратегія та
цілі для розвитку громади. А рішення про бюджет – це конкретне фінансування
програмних заходів. І проведення свят, і ремонт «Орбіти», і потрібні для цього
кошти були заплановані у Програмі «Культура Запоріжжя на 2022-2024 роки», яка
була затверджена депутатською більшістю ще у грудні минулого року. А як бачите
з назви Програми, її реалізація розрахована не на один рік, а на три. Виходячи
з цього, а також з фінансових можливостей міста, в бюджет громади на поточний
2022 рік була закладена не вся сума, прописана в Програмі, а лише її частина.
Таким чином Програма отримала недофінансування. Тепер щодо змін, внесених у цю
Програму. Із зрозумілих причин з початку війни наші основні зусилля
спрямувалися не на розвиток культурної галузі, а на роботу з евакуйованими
людьми, а також на допомогу теробороні. Тому виконавчий комітет прийняв
рішення перерозподілити частину коштів, які були закладені у бюджет для
реалізації Програми «Культура Запоріжжя», на підтримку вимушених переселенців
та на заходи з територіальної оборони міста. Рішення про перерозподіл 50
мільйонів гривень вже внесені у відповідний проєкт, який має бути розглянуто
на найближчій сесії міської ради. Оце і всі «гучні» зміни до «Програми». А
пункти про «святкування» і «Орбіту» просто залишилися в ній ще з минулого року
і не анулювалися, адже цьогоріч вони у будь-якому разі не були б і не будуть
реалізовані. По-перше, через відсутність у бюджеті достатніх коштів, а, по-
друге, через дію заборони, передбаченою постановою №590 Кабінету міністрів
України.