😢😢Одна мудра херсонка на запитання "ну чому представники влади роблять все
навпаки?" відповіла:** "Якби вони ночували в Херсоні, все було б інакше. Вони
б інакше себе поводили". **А ви знали, що верхівка херсонської влади,
повернувшись до Херсона, не ночує в Херсоні? Це ж небезпечно. Принаймні
тривалий час точно не ночували. Подейкують, ця інформація дійшла до Офісу
Президента — і вони подібним незадоволені. Бо дійсно: найстрашніше часто
відбувається в Херсоні вночі та зранку. Якщо таке відбувається в Миколаєві чи
Києві, вже за 15 — 20 хвилин хтось із представників влади виходить в ефір або
в телеграм-каналі (офіційному! ) повідомляє про термінове. Швидко
організовується процес допомоги постраждалим від обстрілів і т.д. Це ПРЯМІ
обов'язки представників влади — і ця влада на місці, вона відчуває те, що і
містяни. Те саме можна сказати про Вінницю, Харків, Чернігів та інші громади,
які страждають від обстрілів. А що в Херсоні? Щодня близько 9-ї ви побачите
сухі пости про обстріли і співчуття родинам загиблих. Екстрені служби працюють
— вони неймовірні! Але представники влади щойно прокинулись і п'ють каву. А
головне — вони не відчувають того жаху і тих емоцій, які відчувають херсонці,
з ними немає зв'язку, комунікація на нулі. Власне, херсонцям не звикати: 24
лютого зник голова ОДА Геннадій Лагута, Голова облради Олександр Самойленко, а
міського голову Ігоря Колихаєва викрали 28 червня, причому свої обов'язки він
виконував з власного авто вже 26 квітня. Але він ночував у Херсоні, як і
заступник голови облради Юрій Соболевський — відтак, вони відчували і знали,
що таке окупація, що таке обстріли і що відчуває кожен херсонець і кожна
херсонка: страх, жах, паніка, відчуття безнадійності та ще ціла низка
почуттів, які важко описати. Тому і допомога була навіть в умовах окупації. Її
складно було надати, іноді неможливо, але робили справжні дива. Що ми бачимо
зараз? Постановочні відео з представниками міжнародних структур, задоволені
обличчя під час погашення марки, роздача гуманітарки на камеру — гуманітарки,
яку пересічні херсонці не бачать якимось чарівним чином. При цьому, ЖОДНИХ
потуг допомогти херсонцям із плівкою чи фанерою, аби закрити тимчасово вибиті
вікна. Жодних роз'яснень із цього приводу, жодної допомоги, на яку втім
херсонці заслужили — вони мають на неї право. Люди, які замовили безкоштовні
дрова для опалення, вже МІСЯЦЬ чекають, хоча зима ВЖЕ прийшла навіть у
тропічно теплий Херсон. І жодної інформації щодо долі своїх дрів херсонці не
знають. А все тому, що у призначених немає відчуття Херсона, немає відчуття
єдності з херсонцями — є лише бажання бачити своє обличчя в кадрі. Інформація
на правах редакційного блогу. Ми теж люди і маємо бути емоційними.