**"Я ж не 100 баксів, щоб всім подобатися! " - це про банкноту на якій
зображений портрет Бенджаміна Франкліна, ідеолога, творця і друкаря паперових
грошей і не тільки. ** Ще 300 років тому справжні гроші були золотими,
срібними або мідними. А зараз ми так звикли до паперових грошей, що на
противагу різноманітним криптовалютам, безготівковому розрахунку і кредитним
карткам, "справжніми" грішми вважаємо старі-добрі купюри. З появи у квітні
1729 року брошюри авторства Бенджаміна Франкліна "Скромне дослідження про
природу і необхідність паперових грошей" бере свій початок постійне
використання паперових грошей. У цьому дослідженні Франклін зазначав, що
єдиною оцінкою багатства є праця, якою можна вимірювати вартість як срібла,
так і всіх інших речей. Він порівнював різні види праці — наприклад,
вирощування пшениці і видобуток срібла, і показував, що одне від другого не
дуже відрізняється. Адже, коли срібла стануть видобувати більше, а пшениці
вирощувати будуть стільки ж, то срібло по відношенню до пшениці просто
здешевшає. Базуючисьна цих розрахунках, Франклін запропонував відмовитися від
використання металевих грошей на користь паперових. І водночас він розробив
кілька ескізів банкнот. З початком Війни на незалежність США від Англії
1775-го, Другий Континентальний конгрес вирішив почати друк паперових грошей і
звернувся з цим саме до Франкліна. Всупереч відомій омані, що на доларах
зображені тільки президенти США — Бенджамін Франклін ніколи не був
президентом. Чим він заслужил таку честь? Почнемо з того, що він був одним з
"батьків-засновників" американської нації, до того ж одним з найавторитетніших
і найшанованіших. Авторитет Франкліна був настільки високим, що він виявився
єдиним, хто підписав всі три основних документи американської державності–
Декларацію незалежності США, Конституцію і Версальський мирний договір. Він
брав безпосередню участь у створенні Конституції і був по суті
ідеологоммолодої республіки. І найвідомішим американцем свого часу,
випереджуючи в цьому сенсі навіть Джорджа Вашингтона. Франклін народився 17
січня 1706 року в Бостоні, в сім'ї ремісника, який виготовляв свічки і варив
мило. Бенджамін був 15-м з 17 дітей. Грошей в сім'ї бракувало. Франкліну
вистачило тільки на пару класів середньої школи. Далі своєю освітою Бенджамін
займався самостійно. В 12 років він влаштувався помічником майстра до свого
старшого брата в друкарню. Окрім заробку ця посада відкрила йому доступ до
книжок. Франклін запоєм читає, поглинаючи в першу чергу літературу з фізики,
математики і філософії. Згодом він відкриє в Філадельфії громадську
бібліотеку, щоб і інші могли йти його шляхом. Друкарство було йому до душі,
але він не хотів на цьому зупинятися. ФранклІн починає публікуватися в
газетах, але таємно, підпсевдонімом. В публікаціях він розмірковує про
доброчинство, місце жінок в суспільстві. Його статті стають популярними. На
якомусь етапі про це захоплення Франкліна довідується йогобрат і Бенджаміну
доводиться буквально втікати з рідного Бостону в Філадельфію, де він успішно
влаштовується у видавничому бізнесі. Обдарованого і працелюбного юнака
помітили і через пару років відправили в Лондон на "підвищення кваліфікації".
В "столиці світу" того часу Франклін не тільки вивчає книговидавництво, але
наполегливо знайомиться з культурним надбанням західної цивілізації. В цей же
ж час він знайомиться з масонами і черпає у них значну частину своїх
переконань. В майбутньому він і сам стане відомим масоном, Великим Майстром.
Після повернення в Філадельфію, він досить швидко створює власну друкарню, яка
стає одною з трьох основних у місті. Ще через пару років він починає випускати
"Пенсильванську газету", в якій працює не тільки видавцем, але й автором.
Газета швидко завойовує ринок і стає авторитетним виданням для всього штату.
Саме Франкліну належать крилаті фрази: “Час – гроші”, “Не відкладай на завтра
те, що можна зробити сьогодні”, “Один переїзд дорівнює трьом пожежам”.