**"Життя стало нестерпним і небезпечним": енергодарська родина переселенців,
яка знайшла прихисток у Славутичі, розповіла про жахи окупації** Завдяки
домовленостям міських голів Енергодара та Славутича стало можливим розміщення
енергодарців, які евакуювалися із захопленого міста, у гуртожитку славутицької
лікарні. На початку жовтня туди вже почали селитися переселенці з Енергодара.
А "першовідкривачами" стала багатодітна енергодарська родина Євгена та Юлії
Хвостенко та троє їхніх діточок. Невдовзі після поселення сім'я зустрілася з
журналістами славутицького ТБ "МедіаДім"
та[розповіла](https://fb.watch/ggSmwWkheM/)історію свого життя в окупації.
"*Великі черги, брак продовольства, шалені ціни, розраховуватися можна було
тільки за готівку, якої майже не було в обігу. За переведення коштів з картки
в готівку вимагали шалені відсотки. До нашого міста не доїжджали гумконвої,
адже рашисти все відбирали. А ще — забирали в полон людей, мінували ліси,
тобто почували себе, як вдома",* — згадують Євген і Юлія. Життя ставало не
тільки нестерпним, але й небезпечним, особливо для дітей, тому на початку літа
родина виїхала до Запоріжжя. "*Виїхати було надвичайно складно. Ми зібралися
за ніч, потім 11,5 годин їхали через Токмак, проїжджали більше 20 російських
блокпостів, і на кожному окупанти змушували виходити, показувати телефони і
паспорти, роздягатися. В людей перевіряли татуювання, мозолі на руках
(дивилися, чи ми не снайпери), допитувалися, куди і чому їдемо. Шукали
військових і патріотів. На одному з блокпостів російський військовий хотів у
чоловіка, що їхав разом нами в автобусі, забрати... шкарпетки, бо у того вояки
навіть шкарпеток не було. Коли вже добралися до українських блокпостів і
побачили наших військових, весь автобув зі сльозами радості почав вигукувати
"Слава Україні! " —*розповідає родина Хвостенко. Після виїзду сім'я жила у
рідних в Запоріжжі, а коли росіяни почали нещадно обстрілювати обласний центр,
вирішила евакуюватися у Славутич. Виїжджали енергодарці 30 вересня — саме в
той день, коли рашисти розстріляли мирну колону людей на авторинку у
Запоріжжі. До Славутича родина Хвостенко добиралася з волонтерами. На місці
енергодарським переселенцям надали кімнату, допомогли з меблями, дітям
подарували іграшки. Нині в гуртожитку місцевої лікарні вже дали опалення, є
гаряча вода. Діти звикають до життя без постійних вибухів та сирен, ходять до
школи та садочка, відвідують творчі гуртки. Тим часом квартиру сім'ї в
Енергодарі розграбували окупанти: під приводом пошуку зброї вони вдерлися до
помешкання та винесли все, що їм сподобалося: побутову техніку, дитячі речі...
Щоразу родина Хвостенко з жахом дізнається новини з рідного міста: про
викрадення, катування, пограбування містян і сподівається на якнайскорішу
деокупацію. "*Енергодар дуже чекає на звільнення. Всі цього чекають! Віримо,
що Новий 2023 рік будемо зустрічати вже у вільному Енергодарі! " —* каже
родина.