Чули, що місцеві терпіти не можуть переселенців? А переселенці звинувачують
місцевих у тому, що через них путін напав? І це все Захід проти Сходу і Схід
проти Заходу? Сумніваєтеся, що це інформаційна спецоперація ворога? Ось вам
аргумент з яким не посперечаєшся. Давайте перевіримо чи набере цей пост
стільки ж репостів, як вкиди ворога) Соціологічна група "Рейтинг" 16 квітня
провела опитування серед постійних мешканців Івано-Франківська та
переселенців: \- "Як ви ставитеся до переселенців?" Лише 5% негативно та
скоріше негативно. 68% дуже позитивно та скоріше позитивно. \- "Як ви
ставитися до місцевих жителів?" Лише 2% негативно та скоріше негативно. 87%
дуже позитивно та скоріше позитивно. Ну і щоб остаточно забити цв'яха в ІПСО
\- "Як ви ставитеся до того, що частина переселенців залишиться жити /
працювати у місті?" - 51% позитивно, 43% нейтрально, 5% негативно. І так, 75%
місцевих жителів особисто надавали допомогу переселенцям, тобто вони
відповідали з власного досвіду. Нижче просто продублюю те, що уже писала про
технологію поширення чуток. \---- Гаразд, давайте розберемо технологію
створення чуток. На все тому ж прикладі нібито напису "Будьте ви прокляті,
бендерівці, війна із за вас! ". 1 крок: знайти точку невдоволення в
суспільстві. Так, є українці, які вважають, що путін не почав би війну, якби
не "націоналісти". Але таких зовсім мало (див виборців ОПЗЖ, які тануть на
очах). 2 крок: потрібно створити враження, що так думають не умовний 1%, а
переконлива більшість (50%+). Для цього важливо знайти основу на яку спертися
- думку, яка сформована / зацементована у суспільстві. У даному випадку -
"Західна Україна проти Східної України". Так, це те над чим мордор працює з
2004.3 крок: підготувати меседж-бокс. Це і про написи на матрасах, і про
хамство-пянство-шашлики, і про дорогі машини-хамство і тд. 4 крок: поширити це
руками "ядра" цільової аудиторії. Тобто щоб мешканці західних областей активно
це транслювали. Інформація вкидається через джерела, які володіють бодай двома
характеристиками "все знають" та є "звичайними людьми". Таксисти, продавці,
люди в черзі та і просто "знайома сказала". 5 крок: важливо правильно обрати
точку вкиду - онлайн та офлайн. На базарі, у Viber, у черзі і тд. Критерії теж
прості - велика аудиторія звичайних людей (не медійників). Тут має спрацювати
фактор "ми і так знали, що вони такі". Тобто, щоб люди апелювали до
поверхневого меседжу, а не думали глибше, не задавали запитання "А це точно
правда? А покажи докази?". 6 крок: якщо все вище зроблено правильно - люди
далі самі своїми ж руками поширюватимуть інформацію. Не перевіряючи. Бо ж
Вася/Галя/Коля/Марічка брехати не будуть. 7 крок: людина, яка кілька разів з
різних джерел почула інформацію починає вірити, що це її думка. І щиро та
самостійно її поширює далі. Додаючи своїх деталей. Нічого надзвичайного,
просто методички КДБ. ©️Оксана Мороз, засновниця ініціативи з інфогігієни “Як
не стати овочем“, авторка книг.