Знаєте, що спільного в країн чи імперій, де терор був частиною посвякденного
життя? І де страх все життя супроводжує людей від народження до смерті?
Відсутність свободи слова. Саме це було і є зараз невідʼємною частиною
політики диктатури росії. «Ідеальниий» устрій в державі має залишатися скрізь:
в підручниках, в розмовах на вулицях, в думках у голові. Незгоден – значить
зрадник. І сиди у вʼязниці чи на каторзі. Або ж мовчи. Це одразу нагадує про
часи СРСР, де влада і режим прирівнювались до божеств. рф транслює якусь
«свою» правду, сповнену підмінами понять в кожному меседжі. Іронічно виходить,
що у 190 країн світу правда одна, а у росії – інша. Хоча б цей пункт вже міг
би бути приводом аби замислитися, що десь росіяни повернули не туди. Цікаво,
що в демократичних країнах, в яких дійсно високий рівень життя – свобода слова
на такому ж рівні. Там ти висловлюєш свою думку та позицію, адже це законне
право тебе як громадянина. Усі режими занепадають, навіть найміцніші й
найстрашніші. Адже щось згодом стає тригером в людей. Крах є неминучим. Тому,
росія, готуйся.