Стіл біля стіни, екран, планшет і кілька телефонів – інструменти Руслана. Він
один із багатьох українців, які складають основу батальйону. 35-річний хлопець
відповідає за коректування артилерійського цілі. На своєму планшеті він
показує відео з дрона позиції російського танка, по якому вони ціляться. «Ми
могли б знищити їх негайно», — пояснює він. «Але у нас не вистачає бомб для
безпілотників. Ми атакуємо лише тоді, коли це дійсно велика позиція з багатьма
солдатами, і, звичайно, коли росіяни починають наступ». Як доказ він показує
ще одне відео, на якому видно кілька російських військових машин, захованих
під деревами. Тут теж батальйон міг би вдарити одразу, але спочатку треба
добре прорахувати, — каже Руслан, поправляючи окуляри в чорній оправі. Він
виглядає розчарованим. Інформація надходить до артилерії, яка обстрілює цілі.
Але поки це буде організовано, транспортні засоби вже могли бути в іншому
місці.