Вєлікая росія ніколи не нехтувала тим, щоб щось у когось вкрасти чи позичити.
А потім, звісно, видати це за своє. Те саме стосувалося і мови. Ввібравши в
себе чималу частину української лексики (а не навпаки, як вони усім
розказують), у мові окупанта зʼявилися тисячі своїх зросійщених слів.
Наприклад, “настрій” і “настрой”, “зáпал” і “запáл”, “хлібороб” і “хлебороб”,
“дівчата” і “девчата”, “гречка” і “гречиха”, “повстанець” і “повстанец”. Сюди
ж відноситься і слово “обуза”, яке насправді є українським, а не російським. У
мовній рубриці[ #операціядерусифікація]( #операціядерусифікація)ми продовжуємо
розповідати про правильне вживання українських слів і знайомити вас з новими
цікавими українськими термінами нафтогазової тематики та не тільки. 👉🏻
Сьогодні їх аж три одразу. Це “лупак”, “лупець” і “лупок”. Що вони означають?
Це синоніми слова “сланець” - гірської породи з характерною шаруватою будовою.
Можна припустити, що така цікава та автентична назва могла піти від слова
“лупати”, яке тлумачиться у словниках як відбивати частини від цілого,
віддирати верхній шар, колупати. У своїй славнозвісній повісті “Захар Беркут”
Іван Франко писав: "Була се простора поляна, похилена трохи на полудень, а від
півночі замкнена стрімкою скалою м’якого карпатського лупаку". Так він
згадував у своїх творах карпатський сланець.