🔥 Україна та Польща підписали Політичну декларацію про захист прав дітей ✅ 30
червня 2022 року Марина Лазебна, Міністр соціальної політики України, та
Марлена Малонг, Міністр сім’ї та соціальної політики Республіки Польща,
підписали Політичну декларацію про соціальний захист дітей, що постраждали від
воєнних дій та збройних конфліктів. ☝️ПОЛІТИЧНА ДЕКЛАРАЦІЯ МІЖ МІНІСТЕРСТВОМ
СОЦІАЛЬНОЇ ПОЛІТИКИ УКРАЇНИ ТА МІНІСТЕРСТВОМ СІМ’Ї ТА СОЦІАЛЬНОЇ ПОЛІТИКИ
РЕСПУБЛІКИ ПОЛЬЩА ПРО СОЦІАЛЬНИЙ ЗАХИСТ ДІТЕЙ, ЩО ПОСТРАЖДАЛИ ВІД ВОЄННИХ ДІЙ
ТА ЗБРОЙНИХ КОНФЛІКТІВ Значну кількість дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей
(тимчасово чи постійно), позбавлених батьківського піклування, які перебували
в державних дитячих установах в Україні та які втекли з України через війну,
що розпочалася 24 лютого 2022 року, влаштовано в сім’ї / прийомні сім’ї або
прийнято місцевими сім’ями в Республіці Польща. Існують загрози торгівлі
дітьми чи експлуатації, а також усиновлення в обхід встановлених
законодавством України процедур. ℹ️ Нагадуємо про такі міжнародні документи: 🔸
Конвенція ООН про права дитини (1989), Зауваження загального порядку №6
(2006): про поводження з дітьми без супроводу та розлученими з сім’єю дітьми
за межами країни їхнього походження; 🔸 Факультативний протокол до Конвенції
про права дитини щодо участі дітей у збройних конфліктах (2000); 🔸 національне
законодавство України та правила, що застосовуються в Республіці Польща, щодо
захисту прав дітей та захисту даних; 🔸 Гаазька конвенція 1996 року про
юрисдикцію, право, що застосовується,визнання, виконання та співробітництво
щодо батьківської відповідальності та заходів захисту дітей, і, зокрема,
стаття 6 щодо юрисдикції влади приймаючої держави щодо дітей-біженців, які
переміщені на її територію. Українські діти мають право на тимчасовий захист і
права, визначені Директивою Ради ЄС 2001/55/ЄС від 20.07.2001 про мінімальні
стандарти для надання тимчасового захисту у разі масового напливу переміщених
осіб та про заходи, що сприяють збалансованості зусиль між державами–членами
щодо прийому таких осіб та відповідальності за наслідки такого прийому (далі
„Директива про тимчасовий захист”)у тій мірі, в якій вони підпадають під
категорії, зазначені в статті 2 (1) Імплементаційного рішення Ради (ЄС)
2022/382 від 04.03.2022. У статтях 21–23 Директиви про тимчасовий захист
викладено правила щодо повернення та заходи після припинення тимчасового
захисту щодо осіб, які користуються тимчасовим захистом або захист яких
закінчився. Якщо це стосується дітей, першочергове значення має бути надано
інтересам дитини. 👉 Детальніше:
https://www.facebook.com/100064680309537/posts/pfbid02ggnxjkazD4Wt8C2rvdEjjagcK7v2nUJ9F1gpsKmuzAnddHFfBNr1fp1cgE3FuHkul/