
Папу́жник фіджійський (Erythrura pealii) — вид горобцеподібних птахів родини астрильдових (Estrildidae). Ендемік Фіджі. Раніше вважався підвидом червоноголового папужника, однак був визнаний окремим видом.

Опис
Фіджійські папужники
Довжина птаха становить 9—11,5 см. Верхня частина тіла зелена, голова, надхвістя і хвіст червоні. Підборіддя чорнувате, горло синє, верхня частина грудей бірюзова, решта нижньої частини тіла зелена. Дзьоб короткий, чорнувато-сірий, очі червонувато-карі, лапи рожевувато-коричневі. Самиці дещо менш яскраві, ніж самці, боки в них світліші. У молодих птахів дзьоб жовтий з темним кінчиком, обличчя іноді має синюватий відтінок.

Поширення і екологія
Фіджійські папужники мешкають на чотирьох найбільших островах Фіджі — Віті-Леву, Вануа-Леву,  і , а також на більш дрібних островах з груп  і Ясава. Вони живуть в тропічних лісах, на узліссях і галявинах, на луках і плантаціях, в парках і садах, на висоті до 1200 м над рівнем моря. Під час негніздового періоду утворюють зграйки до 6 птахів.

Фіджійські папужники живляться насінням, зокрема насінням Megathyrsus maximus і рису, а також комахами, яких вони часто дістають з-під кори, нектаром і дрібними ягодами. Сезон розмноження триває з січня по квітень. Гніздо кулеподібне зі входом знизу, розміщується на висоті від 3 до 6 м над землею. У кладці 3—4 білих яйця. Інкубаційний період триває 13—14 днів. Пташенята покидають гніздо через 21 день після вилуплення, однак батьки й далі піклуються про них ще 2 тижні.

Примітки


Джерела
* Jürgen Nicolai (Hrsg.), Joachim Steinbacher (Hrsg.), Renate van den Elzen, Gerhard Hofmann: Prachtfinken — Australien, Ozeanien, Südostasien. Eugen Ulmer Verlag, Stuttgart 2001, ISBN 3-8001-3249-4.
* 
* 







