
, це висушені стружки Lagenaria siceraria var. hispida, різновид тикви. Є інгредієнтом традиційної японської кухні стилю Едо. Приготоване та ароматизоване канпійо зазвичай використовується для суші-ролу футомакі.

Канпійо спочатку вирощували в регіоні Осака. Зараз це спеціальний продукт префектури Тотігі, де його виробляють кустарним виробництвом. Регіон настільки пов'язаний з продуктами харчування, що тут є «Шосе Канпійо з історією та романтикою». Символ (юру-чара) Оями, Тотігі —  (), антропоморфізована тиква.

Урожай тикви збирають з кінця липня до вересня. Білу м'якоть гарбуза нарізати соломкою 3 см шириною і 3 мм товщиною, потім або сушать на сонці, або зневоднюють.   Понад 200 тонн висушеного канпійо виробляється на рік.

Страви з канпійо
комбу-макі, пов'язана смужками канпйо
Крім того, що смужки канпьо є основним елементом багатьох страв, вони часто використовуються як їстівна зав'язка в таких стравах, як фукуса-суші та чакін-суші. Зазвичай висушені смужки варять, щоб розм'якшити, а потім варять вдруге з соєвим соусом, цукром та іншими інгредієнтами, доданими для аромату.
 Роли канпійо-макі

* Футомакі
* Канпійо-макі, також називається teppo maki («ствол зброї макі»), оскільки виглядає як дуло рушниці
* Мацукаса суші («суші зі сосновою шишкою»), рол із філе кальмара (замість норі), загорнутого навколо рису для суші, канпійо, шиїтаке, снігового гороху та білої риби
* Shojin dashijiru, веганський суповий бульйон

Хіросіґе "П'ятдесят три станції Токайдо "

Примітки


