
соціального дистанціювання, які проводилися під час звернення президента Родріго Дутерте до народу у 2020 році під час пандемії COVID-19 на Філіппінах.
Пандемія коронавірусної хвороби 2019 спричинила серйозний вплив на політичну діяльність у всьому світі. Пандемія вплинула на урядові та політичні системи багатьох країн, спричинивши призупинення законодавчої діяльності, ізоляцію або смерть багатьох політиків, та перенесення виборів у зв'язку з імовірністю пришвидшення поширення хвороби. Пандемія спричинила також широкі дебати щодо політичних питань, таких як відносні переваги демократії та автократії, як держави реагують на кризові ситуації, спричинила виникнення політизації переконань щодо самої хвороби, та обговорення адекватності існуючих рамок міжнародного співробітництва. Крім того, у деяких випадках пандемія кинула кілька викликів демократії, що призвело до підриву та шкоди демократичним устроям суспільства.

Загальний вплив
Запобіжні заходи проти коронавірусної хвороби під час регіональних виборів у Чехії 2020 року
Популярність лідерів
Є докази того, що пандемія спочатку спричинила в багатьох країнах ефект «гуртування навколо прапора», причому рейтинг схвалення уряду між квітнем і липнем 2020 року зріс в Італії (+27 процентних пунктів), Німеччині (+11), Франції (+11) і Великій Британії. Це короткострокове зростання з часом стало менш вираженим, рейтинг схвалення часто змінювався через те, як кожна країна впоралася з пандемією; наприклад, у Великій Британії рейтинг схвалення знизився з 51 % у березні 2020 року до 41 % у липні 2021 року, тоді як у Франції за цей же період цей показник зріс з 27 % до 35 %.

У США схвалення президента Дональда Трампа впало на 6 пунктів, тоді як у губернаторів штатів схвалення зросло, зокрема зафіксовано підвищення на 55 пунктів для губернатора штату Нью-Йорк Ендрю Куомо, на 31 пункт для губернатора Північної Кароліни Роя Купера та на 30 пунктів для губернатора штату Мічиган Ґретхен Вітмер. Огляд опитувань до та за місяць після пандемії свідчить про те, що чинні уряди в усьому світі збільшували в середньому на 4,7 % свою підтримку, оскільки почався ефект «гуртування навколо прапора», а уряди, які пішли на переобрання під час пандемії здебільшого зберігали зазначене покращення підтримки аж до обрання.

В Ізраїлі коронавірусна хвороба розпочала швидко поширюватися після виборів у березні 2020 року. Чинний прем'єр-міністр Беньямін Нетаньягу не отримав достатньо місць для створення коаліції, і президентський мандат на формування коаліції отримав його суперник Бені Ґанц. Однак заходи боротьби з поширенням хвороби уряду Нетаньягу призвела до того, що його партія Лікуд досягла піку громадської підтримки (41-43 пункти під час першої хвилі пандемії у квітні-травні 2020 року), що підштовхнуло Ґанца попросити президента Ізраїлю передати мандат Нетаньяху, щоб останній міг сформувати і очолити новий уряд.

Надзвичайний стан
Щонайменше у 84 країнах запроваджено надзвичайний стан унаслідок поширення хвороби, що викликало побоювання щодо зловживання владою. Організація «Репортери без кордонів» стверджувала, що внаслідок цього свободу преси обмежили 38 країн. Інші приклади включають заборону масових протестів, відкладення виборів або їх проведення, коли опозиція не може ефективно проводити кампанію, вибіркове застосування правил карантину щодо політичних опонентів, надання допомоги політичним прихильникам або зроблення козлом відпущення представника опозиції. Багато країн також запровадили широкомасштабні програми спостереження для відстеження контактів, що викликало занепокоєння щодо їх впливу на конфіденційність.

Права і свободи людини
Незважаючи на те, що надзвичайні повноваження, запроваджені урядами з метою зупинити поширення пандемії, були зроблені в інтересах захисту громадського здоров'я та мінімізації ризику для економіки країн і життєво необхідних галузей, таких як охорона здоров'я, вони ненавмисно призвели до занепокоєння щодо прав людини та громадянських свобод. Реакція уряду на Філіппінах призвела до звинувачень урядових сил у насильницьких затриманнях, нападах і навіть вбивствах громадян, які порушували закони щодо карантинних обмежень. Жорстокі сутички між громадянами та озброєними представниками влади також спостерігалися в таких країнах, як Греція, Сполучені Штати Америки та Німеччина.

Права людини та громадянські свободи також опинилися під загрозою унаслідок застосування технологій цифрового стеження з боку кількох урядів, що призвело до занепокоєння щодо прав людини на приватне життя, свободу, вираження думок та вступу до об'єднань за інтересами. Уряд Еквадору запровадив нову систему відстеження GPS без відповідного законодавства про обробку даних, залишаючи дані користувачів відкритими та незахищеними. У Південній Кореї органи охорони здоров'я запустили додаток відстеження та пересування, який просив користувачів розкривати особисту інформацію, що викликало занепокоєння як щодо конфіденційності, так і щодо потенційної дискримінації. Крім того, під час пандемії велика кількість урядів країн обмежили право на свободу пересування, а 186 країн ухвалили запровадження обмеження на перетин кордону. У зв'язку з усіма перерахованими причинами триваюча дискримінація, з якою стикаються, зокрема, меншини, також є основною причиною соціально-економічних факторів, які вплинули на свободи та права найбільш уразливих верств населення.

Демократія
Згідно зі звітом Freedom House за 2020 рік, «пандемія COVID-19 спричинила кризу для демократії в усьому світі». Пандемія COVID-19 відкрила прогалини в демократичних засобах дії, переважно через серйозні практичні та матеріально-технічні збої, спричинені пандемією і подальшими карантинними обмеженнями. По всьому світу уряди не мали іншого вибору, окрім як призупинити, скасувати або відкласти численні демократичні вибори як на національному, так і на місцевому рівні. У звіті «Freedom House» за 2020 рік також висвітлено різноманітні реакції, пов'язані з неправильною поведінкою уряду під час пандемії всупереч інтересам громадян, зокрема, заперечення існування COVID-19 у Туркменістані та Нікарагуа та пропаганда небезпечних або недоведених методів лікування в Бразилії і Танзанії. Ці порушення також пов'язано з факторами, які послабились під час пандемії, зокрема захист від зловживань владою, захист вразливих груп, прозорість і боротьба з корупцією, вільні засоби масової інформації та вираження думок, а також вибори, які заслуговують на довіру. На думку видання «Newsweek», оскільки уряди були наділені безпрецедентними повноваженнями щодо захисту здоров'я громадян, навіть найсильніші демократії не змогли захистити себе від зловживання владою. Стаття в журналі «Democratic Theory» коментує, що побічний ефект COVID-19 матиме «довгостроковий вплив на усталені демократії в усьому світі». Частиною цього довгострокового ефекту є зростання поширеності демократичного відступу; хоча пропорційні відповіді на пандемію у всьому світі необхідні, надмірні заходи під дією зловживань викликають занепокоєння, що демократія занепадає в усьому світі, а не лише в країнах, де вона вже нестабільна.

Свобода ЗМІ
Свобода засобів масової інформації також зазнала значного впливу в багатьох формах під час пандемії COVID-19. З поширенням хвороби та подальшими урядовими заходами, спрямованими на стримування заворушень у багатьох країнах, уряди багатьох країн запровадили нові обмеження на засоби масової інформації, щоб спробувати запобігти поширенню дезінформації, поганому представленню урядів та їхніх країн, та у багатьох випадках від витоку в зовнішній світ дійсної інформації про перебіг епідемії.

Уряд Китаю намагався контролювати опис поширення епідемії в світі відносно свого початкового небажання та неспроможності стримати початковий спалах хвороби, та піддав цензурі мільйони фрагментів контенту, що містив понад 2 тисячі ключових слів, пов'язаних із пандемією, на провідній комунікаційній платформі WeChat і платформі для трансляції в прямому ефірі YY. Крім того, такі країни, як Бангладеш і Єгипет, заблокували міжнародні новинні видання у своїх відповідних Інтернет-системах під виглядом поширення неправдивої інформації. Це позбавлення засобів масової інформації можливості критикувати уряди є порушенням свободи вираження поглядів відповідно до статті 19 Загальної декларації прав людини. Ці обмеження дозволили легше переслідувати засоби масової інформації та ув'язнювати журналістів, часто несправедливо та свавільно.

Політичний дискурс
Абюлоф, Ле Пенне та Пу проаналізували публічний дискурс за допомогою корпусу NOW (Новини в Інтернеті) та Google Trends. Їхні висновки вказують на те, що у 2020 році в усьому світі різко зросла думка про «смерть» і «смертність». Вони також виявили, що слова, які найбільше асоціюються з цією захворюваністю з 2004 року, це «Covid» і «коронавірус», і що подібні тенденції спостерігаються в різних мовах. Вони стверджують, що це зростання зумовлене як самою пандемією, так і пандемічною політикою – політики масово підживлюють, використовують і зловживають екзистенціальною тривогою.

В іншому аналізі дискурсу промов Дональда Трампа та Жаїра Болсонару про пандемію показано, що ідеологічна поляризація є найчастішою стратегією, що свідчить про те, що політичний дискурс може бути потенційним джерелом суспільних маніпуляцій. Дослідження промов 20 голів урядів у всьому світі під час пандемії показало, що жінки частіше говорили про вплив пандемії на людину, тоді як чоловіки підкреслювали метафори війни, щоб описати пандемію COVID-19 та свою реакцію.

Вплив на міжнародні відносини
Європейський Союз
Прем'єр-міністр Іспанії Педро Санчес заявив, що «якщо ми зараз не запропонуємо єдину, потужну та ефективну відповідь на цю економічну кризу, то не тільки вплив буде сильнішим, але й наслідки триватимуть довше, і ми поставимо під загрозу весь європейський проєкт», а прем'єр-міністр Італії Джузеппе Конте висловився, що «весь європейський проєкт ризикує втратити сенс існування в очах наших громадян». З 4 по 19 березня 2020 року Німеччина заборонила експорт засобів індивідуального захисту, а Франція також обмежила експорт медичного обладнання, що викликало критику з боку офіційних осіб ЄС, які закликали до солідарності.Багато країн Шенгенської зони закрили свої кордони, щоб зупинити поширення хвороби.

Спільно випущені облігації
Дискусії щодо того, як реагувати на епідемію та її економічні наслідки, спричинили суперечки між державами-членами ЄС з Північної та Південної Європи, що нагадує дебати щодо європейської боргової кризи 2010-х років. 25 березня 9 країн ЄС — Італія, Франція, Бельгія, Греція, Португалія, Іспанія, Ірландія, Словенія та Люксембург — закликали до випуску «коронаоблігацій» (тип єврооблігацій), щоб допомогти країнам ЄС оговтатися від епідемії. У їх спільному листі зазначалось: «Доводи для такого спільного інструменту є сильними, оскільки всі ми стикаємося з симетричним зовнішнім шоком». Низка країн Європи, зокрема Німеччина, Австрія, Фінляндія та Нідерланди, виступили проти випуску спільних боргових зобов'язань, побоюючись, що їм доведеться повертати їх у разі дефолту. Натомість вони запропонували, щоб країни зверталися за кредитами до Європейського стабілізаційного механізму. Коронаоблігації обговорювалися 26 березня 2020 року на засіданні Європейської ради, яке затягнулося на 3 години довше, ніж очікувалося, внаслідок «емоційної» реакції прем'єр-міністрів Іспанії та Італії. Президент Європейської ради Шарль Мішель і голова Європейського центрального банку Крістін Лагард закликали ЄС розглянути питання про випуск спільних боргових облігацій. На відміну від європейської боргової кризи, частково спричиненої постраждалими країнами, південноєвропейські країни не спричинили пандемію коронавірусу, що усуває заклик до національної відповідальності.

Громадянські свободи
1 квітня 2020 року 16 країн-членів Європейського Союзу виступили із заявою, в якій попередили, що деякі надзвичайні заходи, застосовані країнами під час пандемії коронавірусу, можуть підірвати принципи верховенства права та демократії. Вони заявили, що «підтримують ініціативу Європейської комісії щодо моніторингу надзвичайних заходів та їх застосування для забезпечення дотримання фундаментальних цінностей Союзу». У заяві прямо не згадується Угорщина, але оглядачі вважали, що в ній прямо йдеться про закон Угорщини, який надає великі повноваження уряду країни під час пандемії коронавірусної хвороби. Наступного дня до заяви приєднався уряд Угорщини.

30 березня 2020 року парламент Угорщини ухвалив закон про надання надзвичайних повноважень уряду кваліфікованою більшістю голосів 137 проти 53. Після підписання закону президент Угорщини Янош Адер повідомив, що дійшов висновку, що часові рамки повноваження уряду були визначеними, а сфера їх дії була обмеженою. Президент Європейської комісії Урсула фон дер Ляєн , заявила, що вона стурбована надзвичайними заходами Угорщини, і що вони повинні бути обмежені необхідними, а державний міністр з європейських питань Німеччини Міхаель Рот запропонував застосувати проти Угорщини економічні санкції.

2 квітня 2020 року керівники 13 партій-членів Європейської народної партії виступили з пропозицією виключити зі своїх членів угорську партію Фідес у зв'язку з прийняттям нового закону. У відповідь Віктор Орбан у листі на ім'я генерального секретаря EPP Антоніо Лопеса-Істуріса Вайта висловив готовність обговорювати будь-які питання, пов'язані з членством Фідес, «як тільки пандемія закінчиться». Посилаючись на пропозицію 13 провідних політиків, Орбан також заявив, що «навряд чи можу уявити, щоб у когось із нас був час для фантазій про наміри інших країн. Сьогодні це здається дорогою розкішшю». Під час відеоконференції міністрів закордонних справ країн-членів Європейського Союзу 3 квітня 2020 року міністр закордонних справ Угорщини Петер Сіярто попросив інших міністрів прочитати саме законодавство, а не його політично вмотивовані презентації в газетах, перш ніж коментувати його.

Брекзит
Пандемія вплинула на вихід Великої Британії з Європейського Союзу, оскільки перевірку імпорту з ЄС на кордоні спочатку було відкладено до липня 2021 року, а потім знову відкладено до 2022 року в спробі пом'якшити проблеми з постачанням, спричинені пандемією. Суперечка між Європейською комісією та компанією «AstraZeneca» щодо вакцини проти COVID-19 також призвела до суперечки щодо Протоколу щодо Північної Ірландії. Низка аналітиків висловили припущення, що економічні наслідки пандемії COVID-19 у Великій Британії замаскували наслідки Брекзиту для Великої Британії.

Молдовсько-румунська співпраця

Під час пандемії COVID-19 Румунія кілька разів підтримувала Молдову, постачаючи їй медичне обладнання та препарати, румунських волонтерських експертів і лікарів і навіть серію одиниць вакцини проти COVID-19, які прибули 27 лютого 2021 року, що дозволило Молдові розпочати свою програму вакцинації.

Відносини Японії та Південної Кореї
Японсько-південнокорейські відносини погіршилися внаслідок пандемії. Після того, як Японія оголосила, що запроваджує карантин для всіх прибулих із Південної Кореї, південнокорейський уряд назвав цей крок «нерозумним, надмірним і вкрай сумним», і що він не міг «не поставити під сумнів, чи є у Японії інші мотиви, окрім стримування спалаху хвороби». Деякі південнокорейські засоби масової інформації висловлювали думки щодо покращення відносин з Японією внаслідок того, що Південна Корея допомогла Японії з масками. Крім того, деякі органи місцевого самоврядування в Японії, дані яких не розголошуються, також повідомили про намір придбати маски в Кореї. Коли цей факт став відомим, деякі онлайн-коментатори в Японії заявили, що вони ніколи не візьмуть маску, якщо вона походить із Кореї, навіть  якщо вона буде безкоштовною, оскільки це буде публічним тиском на поступки японського уряду, якщо Південна Корея надасть маски для Японії. Однак уряд Кореї ніколи не переглядав постачання масок для Японії та висловився, що надаватиме маски лише після офіційно оприлюдненого запиту японського уряду на постачання, зокрема й масок для обличчя, відповідно до громадської думки корейського народу. Навпаки, в Японії була опублікована редакційна стаття, в якій стверджувалося, що корейський уряд повинен таємно пожертвувати медичне приладдя, наприклад маски для обличчя, а японський уряд має прийняти це невимушено.

Китай
США розкритикували уряд Китаю за його реакцію на пандемію, яка почалася в провінції Хубей. У Бразилії конгресмен Едуарду Болсонару, син президента Жаїра Болсонару, спричинив дипломатичну суперечку з Китаєм, коли він ретвітнув повідомлення, у якому говорилося: «Провину за глобальну пандемію коронавірусу мають ім'я та прізвище: Комуністична партія Китаю». Один із чільних представників дипломатичного корпусу Китаю в Бразилії Ян Ваньмін ретвітнув повідомлення, в якому говориться: «Сім'я Болсонару є великою отрутою цієї країни».

Деякі оглядачі вважали, що державна пропаганда в Китаї просувала наратив про те, що авторитарна система Китаю унікально здатна приборкати коронавірус, і протиставляє це хаотичній реакції західних демократій. Головний представник ЄС із зовнішньої політики Жозеп Боррель сказав, що «Китай агресивно наполягає на тому, що, на відміну від США, він є відповідальним і надійним партнером».

Міністерство закордонних справ Китаю стверджувало, що за вірусом стоять військові США. Коли Австралія запропонувала провести розслідування, щоб краще зрозуміти походження пандемії та підтримати Всесвітню організацію охорони здоров'я, китайський посол пригрозив їй економічною помстою. Посольство Китаю у Франції, у свою чергу, стверджувало, що персонал французьких будинків пристарілих «за одну ніч покинув свої пости... і залишив мешканців будинків помирати від голоду та хвороб». Китайський уряд також намагався безпосередньо впливати на заяви інших урядів, щоб показати країну в більш позитивному світлі, в тому числі в Німеччині та штаті Вісконсин.

Китай надіслав допомогу до 82 країн, Всесвітньої організації охорони здоров'я та Африканського союзу, який, на думку деяких західних засобів масової інформації, «протидіє його негативному іміджу на початковій стадії пандемії». За словами наукового співробітника Корнельського університету Ян'яна Ченга «уряд Китаю намагався вивести державну владу Китаю за межі своїх кордонів і зробити Китай світовим лідером, не таким, як США, які займалися цим протягом більшої частини століття, і розподіл медичної допомоги є частиною цієї місії». Боррель попередив, що існує «геополітичний компонент, включаючи боротьбу за вплив через оборот матеріальних цінностей та «політику щедрості».

Торгівля медичними виробами між США та Китаєм також стала політично складною. Експорт масок для обличчя та іншого медичного обладнання до Китаю зі Сполучених Штатів (і багатьох інших країн), згідно зі статистичними даними «Trade Data Monitor», різко зріс у лютому 2020 року, що викликало критику з боку «Washington Post» про те, що уряд США не зміг передбачити внутрішні потреби в медичному обладнанні. Подібним чином «The Wall Street Journal», посилаючись на «Trade Data Monitor» як джерело того, що Китай є провідним постачальником багатьох ключових медичних товарів, висловив занепокоєння, що мита США на імпорт з Китаю загрожують імпорту медичних товарів у США.

США у 2020 році
На початку березня лідери Європейського Союзу засудили рішення США обмежити поїздки з Європи до США.

США потрапили під пильну увагу офіційних осіб інших країн за ймовірне перенаправлення життєво необхідних товарів, призначених для інших країн, для власного використання.

Президент регіональної ради Гранд-Ест у Франції Жан Роттнер звинуватив США у зриві поставок масок, коли вони перекупили їх в останню хвилину. Французькі офіційні особи заявили, що американці прийшли на злітну смугу аеропорту, та запропонували в кілька разів більшу за французьку оплату, оскільки вантаж вже готувався до відправлення до Франції. Прем'єр-міністр Канади Джастін Трюдо попросив міністра громадської безпеки Білла Блера і міністра транспорту Марка Гарно розслідувати звинувачення в тому, що медичні товари, спочатку призначені для Канади, були перенаправлені до Сполучених Штатів. Німецький політик Андреас Гейзел звинуватив Сполучені Штати у вчиненні «сучасного піратства» після повідомлень про те, що 200 тисяч масок № 95, призначених для німецької поліції, були перенаправлені під час пересадки між літаками в Таїланді до Сполучених Штатів, але пізніше змінив свою заяву та уточнив, що замовлення на маски були зроблені через німецьку фірму, а не американську, як заявлялося раніше, і причиною цього розглядаються проблеми з ланцюгом поставок.

Унаслідок тестів на коронавірус губернатор штату Меріленд Ларрі Гоган попросив свою дружину Юмі Гоган, яка народилася в Південній Кореї, поговорити з послом Південної Кореї, після чого кілька південнокорейських компаній заявили, що надішлють тести в Меріленд.

2 квітня 2020 року президент Дональд Трамп застосував закон про оборонне виробництво 1950 року, щоб припинити експорт масок, вироблених компанією 3M, до Канади та Латинської Америки. Прем'єр-міністр Канади Джастін Трюдо заявив, що для обох країн було б помилкою обмежити торгівлю життєво необхідними товарами чи послугами, включаючи медичні препарати та засоби, і зазначив, що обмін товарами відбувається в обох напрямках. Уряд Канади звернувся до Китаю та інших країн за важливими медичними поставками, водночас канадський уряд прагнув конструктивної дискусії щодо цього питання з адміністрацією Трампа.

Станом на 30 грудня 2020 року 2 федеральних політики, 9 політиків штатів і 5 місцевих політиків у США померли від COVID-19.

Пандемію називають однією з основних причин поразки Трампа на президентських виборах у США 2020 року. Це пов'язано з політичними потрясіннями в США, спричиненими протиборством республіканців проти демократів через політику та процедурні питання. Різниця у поглядах на пандемію зрештою призвела до незадоволення реакцією на поширення хвороби на федеральному рівні. Наступник Трампа Джо Байден заявив, що пріоритетом номер один його адміністрації є зниження наслідків пандемії, що призвело до ухвалення пакету стимулів для економіки, який отримав назву «Американського плану порятунку».

Всесвітня організація охорони здоров'я
Голова Всесвітньої організації охорони здоров'я Тедрос Аданом Гебреїсус заявив, що зазнав «жорсткої дискримінації» і отримав погрози вбивством і расистські образи, стверджуючи, що цей напад стався з Тайваню. Міністерство закордонних справ Тайваню висловило протест проти цього звинувачення, висловивши «сильне невдоволення та високий ступінь жалю», а також те, що тайванський народ «засуджує всі форми дискримінації та несправедливості».

7 квітня 2020 року президент США Дональд Трамп пригрозив скоротити фінансування ВООЗ. 7 липня 2020 року адміністрація Трампа оголосила, що США офіційно вийдуть із ВООЗ. 22 січня 2021 року новий президент Джо Байден знову повернув США до Всесвітньої організації охорони здоров'я.

Організація економічного співробітництва та розвитку
Генеральний секретар ОЕСР Хосе Анхель Гурріа Тревіньо написав, що пандемія «це третій і найбільший економічний, фінансовий і соціальний шок 21-го століття, і він вимагає сучасних, глобальних зусиль, подібних до Плану Маршалла минулого століття та Нового курсу, разом узятих. COVID-19 має сильний регіональний і глобальний вплив, що вимагає диференційованого управління та політичних заходів від місцевого до міжнародного рівнів. Скоординована реакція всіх рівнів влади може звести до мінімуму невдачі в боротьбі з кризовими явищами».

Міжнародний суд
Міжнародний суд ООН планував обговорити прикордонну суперечку між Гаяною та Венесуелою щодо території Гаяна-Ессекібо в березні 2020 року. Міжнародний суд також відклав публічні слухання щодо морських прикордонних суперечок між Сомалі та Кенією до березня 2021 року. Обидва слухання були відкладені внаслідок пандемії.

Глобальне припинення вогню
Найімовірніше, що пандемія коронавірусної хвороби погіршила динаміку конфліктів; це також призвело до ухвалення резолюції Ради Безпеки Організації Об'єднаних Націй, що вимагає глобального припинення вогню. 23 березня 2020 року Генеральний секретар ООН Антоніу Гутерреш звернувся із закликом до глобального припинення вогню в рамках реагування ООН на пандемію COVID-19. 24 червня 2020 року 170 держав-членів ООН і спостерігачів підписали факультативну заяву на підтримку звернення, 25 червня 2020 року їх кількість зросла до 172. 1 липня 2020 року Рада Безпеки ООН прийняла резолюцію № 2532 з вимогою загального та негайного припинення бойових дій у всіх зонах, де вони відбуваються, висловлюючи підтримку зусиллям, які вживаються Генеральним секретарем та його спеціальними представниками та спеціальними посланниками з цих питань, закликаючи всі сторони збройних конфліктів негайно запровадити тривалу гуманітарну паузу щонайменше на 90 днів, і закликаючи до більшої міжнародної співпраці для боротьби з пандемією.

НАТО
Заплановані військові навчання НАТО «Defender 2020» у Німеччині, Польщі та країнах Балтії пройшли у скороченому масштабі. Генеральний секретар Кампанії за ядерне роззброєння Кейт Гадсон розкритикувала навчання, заявивши, що «вони ставлять під загрозу життя не лише військ США та багатьох європейських країн, які беруть участь у них, але й жителів країн, у яких вони відбуваються».

Одні з найбільших військових навчань армії США в рамках НАТО в Європі за останні десятиліття «Defender-Europe 21» розпочалися в середині березня 2021 року, і тривали до червня 2021 року. Вони включали «майже одночасні операції в більш ніж 30 навчальних районах в Естонії, Болгарії, Румунії, Косово та інших країнах. Командувач армією США в Європі та Африці генерал Крістофер Каволі сказав, що «хоча ми уважно стежимо за ситуацією з COVID-19, ми довели, що маємо можливість безпечно тренуватися, незважаючи на пандемію».

Вакцинальна дипломатія
Після того, як у грудні 2020 року почалося схвалення вакцин проти COVID-19, багато країн, які виробляли вакцини або проводили постачання вакцин, зокрема Індія та Китай, взяли на озброєння вакцинальну дипломатію.

Вплив на політику за країною
Аргентина
Протести в Аргентині в 2020 і 2021 роках були серією демонстрацій, які відбувалися з травня 2020 року в різних частинах країни. Причини цих протестів були різноманітними, спільною причиною їх було ​​невдоволення послідовними подовженнями заходів ізоляції, прийнятих для стримування поширення коронавірусної хвороби. З цієї причини частина засобів масової інформації називали протести «антикарантинними». Інші гасла протестів, серед іншого, виражали опозицію до уряду, заперечення існування пандемії та вимоги більшої свободи.

Демонстрації проходили в різних частинах країни, епіцентром їх була столиця країни — місто Буенос-Айрес. Загалом учасники під час демонстрації знаходились у своїх транспортних засобах, щоб триматися на відстані від інших людей, хоча в деяких випадках учасники не дотримувалися карантинних заходів, встановлених владою.

12 серпня 2021 року в засобах масової інформації з'явилась фотографія вечірки з нагоди дня народження під час суворого карантину в липні 2020 року, яку організувала перша леді Фабіола Яньєс, де серед багатьох інших був присутній президент країни Альберто Фернандес. 13 серпня 2021 року опозиція представила офіційний імпічмент Фернандесу, вимагаючи його відсторонення за порушення обмежень.

Бельгія
17 березня 2020 року Софі Вільмес склала присягу прем'єр-міністра Бельгії. Сім опозиційних партій пообіцяли підтримати уряд меншості Вільмес у його попередньому складі, надавши йому повноваження щодо боротьби з епідемією коронавірусної хвороби в Бельгії.

Бразилія
Президента Бразилії Жаїра Болсонару критикували за його рішення під час епідемії. Він назвав пандемію «фантазією». Згідно з одним опитуванням, 64 % бразильців критикують рішення Болсонару під час пандемії, а 44,8 % підтримують його імпічмент, що є рекордним показником за весь час його перебування при владі. Під час промови президента про пандемію багато бразильців взяли участь у своєрідному протесті проти президента, стукаючи каструлями та сковорідками по балконах.

Камбоджа
Прем’єр-міністру Камбоджі Гун Сену в березні 2020 року було надано більші повноваження в проєкті закону про надзвичайний стан на тлі епідемії COVID-19 у Камбоджі. Кілька правозахисних організацій розкритикували законопроєкт як крок у напрямку подальшої централізації влади та обмеження громадянських прав.

Канада
13 березня 2020 року парламент Канади проголосував за призупинення роботи обох палат, до 20 квітня для Палати громад і до 21 квітня для Сенату. Комітети Палати громад з питань охорони здоров’я та фінансів отримали можливість проводити щотижневі віртуальні зустрічі під час пандемії.

Вибори лідерів Консервативної партії Канади, Партії зелених Британської Колумбії, Ліберальної партії Квебеку та Квебекської партії були відкладені.

1 грудня 2020 року федеральний уряд Канади повідомив про плани виділення 100 мільярдів доларів США для стимулювання економіки країни після пандемії. Це найбільший пакет економічної допомоги з часів Другої світової війни, і він становитиме приблизно 3-4 % ВВП Канади, та доведе дефіцит бюджету країни до 381,6 мільярда доларів.

7 січня канадський уряд запровадив як обов'язкову вимогу для в'їзду до Канади надання перед поїздкою негативного тесту на COVID-19. Цей тест запровадили, щоб спробувати запобігти проникненню в країну нових штамів COVID-19. Цей захід мав продовжити обмеження на в'їзд, запроваджені з 26 березня 2020 року, згідно з якими встановлювалась обов'язкова ізоляція після в'їзду в Канаду, за винятком випадків, коли особа прибула із США.

Китай
Кілька провінційних керівників Комуністичної партії Китаю були звільнені внаслідок того, що вони керували карантинними заходами в центральному Китаї. Низка експертів вважали, що це, ймовірно, було зроблено для захисту генерального секретаря Комуністичної партії Сі Цзіньпіна від гніву людей через спалах коронавірусної хвороби. Кілька країн використовували епідемію для налагодження політичних стосунків з Китаєм, і їх звинуватили в тому, що ці країни, зокрема Камбоджа, ставили політику вище здоров'я. Існуюча напруга між США та Китаєм, імовірно, затримали скоординовані зусилля по боротьбі зі спалахом в Ухані.

Політолог Віктор Ши зазначив, що певні особливості COVID-19 імовірно змусили Сі Цзіньпіна до більш рішучих дій на початку пандемії. По-перше, COVID-19 вразив переважно міських жителів у густонаселених великих містах, де жили чиновники та більшість функціонерів комуністичної партії середнього рівня. По-друге, COVID-19 поширювався настільки швидко й легко, що влада була змушена діяти, інакше ризикувала повністю втратити контроль над поширенням хвороби.

Низка видань, зокрема «Politico», «Foreign Policy» та «Bloomberg», повідомили, що намагання Китаю надіслати допомогу іншим країнам і стверджувати без доказів, що вірус походить із США, є пропагандистським поштовхом до глобального впливу, з одночасним відведенням від себе провини за те, що країна впоралася зі спалахом хвороби.

Гонконг
Протести в Гонконзі посилилися через побоювання імміграції з материкового Китаю.

У 2022 році в Гонконзі стався політичний скандал, після того, як з'явилися повідомлення про те, що політик Вітман Хунг влаштував вечірку до свого дня народження всупереч карантинним постановам.

Франція
Бюро «Cour de Justice de la République» розпочало кримінальне розслідування щодо дій вищих урядовців під час пандемії COVID-19. У жовтні 2020 року в рамках розслідування поліція провела обшуки в будинках кількох високопосадовців, у тому числі колишнього прем'єр-міністра Едуара Філіппа. У вересні 2021 року проти колишнього міністра охорони здоров'я Аньєс Бюзін було висунуто звинувачення у «загрозі життю інших» за її дії під час пандемії.

Угорщина
Парламент Угорщини надав уряду повноваження, які дають йому право скасовувати акти та видавати постанови в такому ступені, який є «необхідним та пропорційним», щоб «запобігти, контролювати та перемогти епідемію, а також уникнути та пом'якшити її наслідки». Закон передбачав, що уряд повинен регулярно звітувати перед парламентом або, якщо він не може зібратися, перед його спікером і лідерами парламентських груп про вжиті заходи. Закон також призупиняв проміжні вибори та референдуми на час дії надзвичайного стану. Конституційний суд Угорщини мав право проводити засідання через мережі електронного зв'язку. Закон також передбачав кримінальну відповідальність за «завідомо неправдиві заяви або заяви, що спотворюють правдиві факти» з позбавленням волі на строк від 1 до 5 років, «якщо вони вчинені таким чином, що можуть перешкодити або звести нанівець ефективність заходів реагування». Опозиція вимагала 90-денного терміну дії надзвичайних повноважень в обмін на свою підтримку, але її поправки були відхилені, і тому вона виступила проти цього закону.

Human Rights Watch назвала ці закони авторитарним поглинанням внаслідок публікації декретів, які нібито не мають парламентського чи судового контролю, і передбачають кримінальне покарання за публікацію «неправдивих» або «спотворених» фактів, і підтримало Європейську комісію, використовуючи статтю 7 Договору про Європейський Союз проти Угорщини. Критика та занепокоєння щодо указу виникли внаслідок відкоту в Угорщині від демократії під час прем'єрства Віктора Орбана та його правлячої партії Фідес, оскільки Орбан почав свій другий термін перебування на посаді прем'єр-міністра в 2010 році. Лідери опозиції та інші критики звинувачували Орбана в тому, що за його прем'єрства зрушення Угорщини до авторитаризму шляхом централізації законодавчої та виконавчої влади внаслідок конституційних реформ, прийнятих у 2011 та 2013 роках, обмеження громадянських свобод, обмеження свободи слова дійшли до такої міри, що деякі незалежні засоби масової інформації, які колись критикували його правління, згодом були придбані союзниками Орбана, відбулось також послаблення інших інституційних обмежень на владу Орбана, включаючи Конституційний суд і судову владу. Критики уряду Орбана і партії Фідес висловили стурбованість тим, що надзвичайні повноваження можуть не бути скасовані після того, як пандемія вщухне, і ними можуть зловживати для сумнівного судового переслідування незалежних журналістів, які критикують його реакцію на епідемію хвороби або його урядування в цілому, а також обмеження інших свобод. Деякі оглядачі припустили, що будь-яке значне зловживання або неспроможність скасувати повноваження уряду Орбана після закінчення кризи може поставити Угорщину під великий ризик стати першою диктатурою в Європейському Союзі, що порушує його правила. Петицію проти закону підписали понад 100 тисяч осіб. Президент опозиційної партії Йоббік Петер Якаб заявив, що законопроєкт поставив угорську демократію на карантин. Проурядова соціологічна агенція «Nézőpont» провела опитування, яке показало, що 90 % угорців підтримують розширення надзвичайних заходів, а 72 % підтримують посилення кримінальної відповідальності.

У відповідь на повідомлення про те, що надзвичайний стан є загрозою для демократії, міністр закордонних справ країни Петер Сіярто назвав їх «фейковими новинами та брехнею» та заявив, що заходи, вжиті Угорщиною, не є безпрецедентними в Європі. Він, зокрема, зазначив, що в основних засобах масової інформації з'явилися необґрунтовані повідомлення про необмежені повноваження уряду та закриття парламенту.

Віце-президент Європейської комісії Вера Йоурова після ретельного вивчення підтвердила, що нещодавно прийняті Угорщиною надзвичайні заходи не порушують жодних правил ЄС.

Іран
Владні структури Ісламської Республіки Іран сильно постраждали від коронавірусу. Поширення хвороби поставило питання про майбутнє виживання режиму. Президент Ірану Хассан Рухані написав публічного листа світовим лідерам з проханням про допомогу, зазначивши, що його країна не має доступу до міжнародних ринків внаслідок санкцій США проти Ірану. 3 березня 2020 року парламент Ірану було закрито після того, як у 23 із 290 членів парламенту було підтверджено позитивний результат тесту на коронавірус.

Ірландія
Епідемія коронавірусної хвороби в Республіці Ірландія справила значний вплив на внутрішню політику. Зустрічі, на яких були присутні політичні діячі під час дії карантинних обмежень, стали предметом скандалів. Скандал навколо гольф-клубу парламенту країни Ерахтас став наслідком зібрання, на якому були присутні багато членів парламенту країни. Скандал за участю Кетрін Зепоун виник після зібрання, на якому були присутні політик та міністр Кетрін Зепоун та інші особи.

Ізраїль
28 березня 2020 року спеціальний координатор ООН з питань мирного процесу на Близькому Сході Ніколай Младенов похвалив владу Ізраїлю та Палестини за їхню координацію у боротьбі з пандемією COVID-19. Младенов високо оцінив стратегію реагування, особливо зосереджену на секторі Гази, оскільки регіон стикається з відносно значним ризиком поширення хвороби. З початку пандемії Ізраїль дозволив ввезення значної кількості медичних товарів і гуманітарної допомоги до Гази.

Косово
18 березня міністра внутрішніх справ Косова Агіма Веліу було звільнено через його підтримку оголошення надзвичайного стану для боротьби з епідемією коронавірусної хвороби, що передало б повноваження Раді безпеки Косова під головуванням Хашима Тачі. Молодший партнер правлячої коаліції Демократична ліга Косова подала пропозицію про вотум недовіри уряду як помсту за звільнення, і 25 березня 82 члени Асамблеї Косово проголосували за цю пропозицію.

Малайзія
Прем'єр-міністр Малайзії Мухіддін Яссін пішов у відставку після 17 місяців перебування при владі, оскільки реакція його уряду на пандемію COVID-19 призвела до втрати політичної підтримки.
Політична криза в Малайзії збіглася з початком епідемії COVID-19 в країні. Коаліційний уряд «Пакатан Харапан» розпався, коли Малайзійська об'єднана партія корінних народів вийшла з коаліції, що призвело до відставки прем'єр-міністра Мохамада Махатхіра та остаточної заміни на Мухіддіна Яссіна та нової коаліції «Перікатан Насіональ». Великий спалах під час релігійного заходу руху Джамаат Табліг і поширення коронавірусу по всій країні, на думку низки оглядачів, посилилися через політичну нестабільність, яка призвела до призначення нового міністра охорони здоров'я Адхам Баба, який критикував свого попередника Дзулкефлі Ахмада, незважаючи на відсутність чіткої відповідальності уряду на момент події.

На тлі триваючої політичної нестабільності верховний правитель країни Абдулла у травні 2020 року попередив політиків, що він «хотів би порадити не втягувати країну знову в політичну халепу, яка приносить невизначеність», враховуючи триваючу кризу в галузі охорони здоров'я. Прем'єр-міністр Мухіддін звинуватив проведення виборів у штаті Сабах у 2020 році за значне зростання випадків COVID-19 у штаті та країні.

У січні 2021 року в країні було оголошено надзвичайний стан, який призупинив усі вибори та роботу парламенту, а уряд отримав повноваження приймати закони без схвалення парламенту у відповідь на пандемію та політичну нестабільність в країні. Декларація викликала політичні суперечки. У відповідь деякі депутати вийшли з коаліції, що призвело до втрати урядом необхідної більшості в парламенті. Лідер опозиції Анвар Ібрагім розкритикував декларацію, заявивши, що це спроба уряду зберегти владу, і що 115 інших депутатів були проти. Верховний правитель Малайзії дозволив парламенту знову зібратися для обговорення заходів, але уряд заблокував можливість для парламенту це зробити, чим спричинив рідкісну критику з боку монарха. Тривалі дебати пізніше були перервані випадками COVID-19 у парламенті, через що їх знову призупинили.

У липні 2021 року найбільша політична партія Об'єднана малайська національна організація відмовилася від підтримки прем'єр-міністра Мухіддіна та закликала його піти у відставку, посилаючись на невдоволення його діями під час пандемії. Партія закликала до продовження загальнонаціонального «загального карантину», висловила невдоволеність рекордним сплеском заражень COVID-19, а також економічною політикою уряду. Зрештою уряд розпався в серпні 2021 року після того, як депутати відмовилися підтримувати його заходи проти COVID-19, що призвело до відставки прем'єр-міністра Мухіддіна Ясіна та розпуску його уряду. Це зробило Мухіддіна прем'єр-міністром країни, який перебував на посаді найкоротший термін — лише 17 місяців.

М'янма
Під час військового перевороту в М'янмі 2021 року державний радник Аун Сан Су Чжі та президент Він М'їн були затримані та звинувачені Татмадоу за звинуваченнями в порушенні законів про обмеження COVID-19. Працівники охорони здоров'я, які борються з поширенням хвороби в країні, протестували проти державного перевороту, відмовившись працювати, що викликало широкі протести та рух громадянської непокори по всій країні проти військових.

Словенія
На своєму першому засіданні 13 березня 2020 року, одразу після затвердження, 13-й уряд Словенії створив неофіційний загальнонаціональний штаб з боротьби з поширенням хвороби з метою стримування та контролю епідемії COVID-19. Головою штабу був прем'єр-міністр Янез Янша, а секретарем - колишній директор служби охорони здоров'я Андрей Рупнік. Штаб складався з усіх членів уряду (прем'єр-міністра та міністрів), та інших експертів і державних службовців з дорадчими правами. Керівником групи охорони здоров'я була Бояна Беович. Колишній міністр і посол при НАТО Єлко Кацин був офіційним речником штабу, він виконував подібну роль під час війни за незалежність Словенії 1991 року. Штаб кризового управління було скасовано 24 березня 2020 року після завершення політичної трансформації, його функції передано відповідальним міністерствам. Експертну групу охорони здоров'я передали у підпорядкування МОЗ. Кацин став офіційним речником уряду з цієї теми.

Уряд ніколи не пропонував парламенту оголосити надзвичайний стан, який призупинив би повноваження парламенту та передав їх президенту республіки Боруту Пахору, щоб він керував указами з силою закону, які все ще підлягають схваленню парламентом. Положення застосовується лише в тому випадку, якщо парламентарі не можуть зібратися на сесію. Проте парламент прийняв поправку до регламенту, щоб дозволити собі провести онлайн-сесію з використанням відеозв'язку.

Південна Корея
Дипломатичні відносини між Японією та Південною Кореєю погіршилися, оскільки Південна Корея розкритикувала «неоднозначні та пасивні зусилля з карантину» Японії після того, як Японія оголосила, що всі, хто приїжджатиме з Південної Кореї, будуть поміщені на двотижневий карантин у визначених урядом місцях.

Після спалаху коронавірусу в Південній Кореї понад 1450000 осіб підписали петицію на підтримку імпічменту президента Мун Чже Іна через те, що він відправив захисні маски та медичні засоби до Китаю, щоб допомогти країні у боротьбі зі спалахом хвороби. Тим не менш, в інших секторах корейського суспільства та на міжнародному рівні було відзначено, що адміністрація Муна продовжує боротися зі спалахом хвороби. Опитування громадської думки «Gallup Korea» у березні 2020 року показало, що рейтинг схвалення Муна зріс на 5 % до 49 %. У квітні 2020 року президентська Демократична партія здобула рекордну переконливу перемогу на парламентських виборах в країні.

Підтримка якості універсального медичного обслуговування має першочергове значення для Південної Кореї, оскільки населення країни швидко старіє, а реакція урядової політики охорони здоров'я на тривалу пандемію COVID-19 залишатиметься ключовим питанням і на майбутніх виборах.

Іспанія
12 березня 2020 року Конгрес депутатів Іспанії проголосував за призупинення діяльності на тиждень після того, як у кількох депутатів підтвердився позитивний результат тестування на коронавірус. Коли 18 березня Конгрес депутатів схвалив продовження стану тривоги в країні, це був перший випадок, коли опозиційні партії Народна партія та Вокс підтримали уряд під час голосування, тоді як сепаратистські партії, такі як Республіканські ліві Каталонії, утрималися під час голосування.

Прийняття заходів для боротьби з поширенням хвороби ускладнюються тим фактом, що Педро Санчес очолював уряд меншості ІСРП (у коаліції з Unidas Podemos), який розраховував на підтримку опозиційних партій у впровадженні заходів проти коронавірусу, особливо щодо економічного стимулювання. Початково кабінет міністрів обговорював пропозиції про надання позик без відсотка орендарям для сплати орендної плати, щоб менші орендодавці, які залежать від доходу від оренди, могли залишатися на плаву. Лідер Народної партії Пабло Касадо поскаржився, що уряд не тримає його в курсі подій щодо поширення коронавірусу. Лідер партії «Громадяни» Інес Аррімадас заявила, що підтримує дії уряду. Децентралізований характер іспанської політики призвів до погіршення ситуації на першому етапі пандемії, коли Іспанія мала найшвидше зростання випадків COVID-19 серед усіх країн Європи через погану міжурядову координацію. Рецентралізація політики охорони здоров’'я восени 2020 року повинна позитивно вплинути на здатність Іспанії долати майбутні кризи.

Швеція
У середині березня лідери парламентських партій у Риксдазі домовилися про використання парламентської пари протягом наступних тижнів, щоб можна було зменшити кількість членів парламенту, присутніх під час голосування, із звичайних 349 до 55. Це рішення було прийнято як захід для зниження ризику поширення інфекції (соціальне дистанціювання), так і для того, щоб щоденна робота в парламенті могла продовжуватися, навіть якщо велика кількість депутатів захворіє. Подібні рішення були прийняті в багатьох муніципальних радах Швеції. Кілька регіональних зібрань також зменшили кількість політиків, присутніх на кожній сесії, включно з леном Вестерботтен, який зробив це як захід для зменшення поїздок на великі відстані, і леном Сконе.

25 березня Соціал-демократична партія Швеції разом із Конфедерацією профспілок Швеції вирішили скасувати свої традиційні першотравневі демонстрації. Натомість вони провели захід на цифровій платформі, що включало промови прем'єр-міністра Швеції та лідера соціал-демократів Стефана Левена, а також лідера конфедерації профспілок Карла-Петтера Торвальдссона. Ліва партія також скасувала свої загальнонаціональні демонстрації та оголосила, що натомість відбудеться цифрове святкування, включно з промовою лідера партії Юнаса Шестедта. Альмедаленський тиждень, який вважався найбільшим і найважливішим форумом у Швеції для семінарів, дебатів і політичних виступів з актуальних соціальних питань, що проводився у Вісбю щоліта, був скасований через заборону масових зібрань. Рішення було прийнято організаторами 1 квітня після консультацій з основними політичними партіями. Прем'єр-міністр Стефан Левен швидко оголосив, що скасував свою заплановану участь у майбутньому заході.

Також через пандемію скасували щорічний ЛГБТ-фестиваль «West Pride» у Гетеборзі. Натомість організатори оголосили період з 25 травня по 7 червня «періодом прапорів», заохочуючи організації та окремих осіб підняти веселковий прапор.

Туніс
У 2021 році в Тунісі сталася політична криза, коли президент Каїс Саїд відправив у відставку уряд на тлі сплеску випадків COVID-19 і протестів через економічні наслідки епідемії.

Велика Британія
Реакція британського уряду на пандемію COVID-19 була політично суперечливою, зокрема щодо рівня готовності та раннього реагування на спалах, і часу запровадження наступних карантинів восени та взимку 2020 року, що могло вплинути на високу кількість померлих від хвороби у країні. Дефіцит засобів індивідуального захисту для медичних працівників, а також деякі запаси засобів індивідуального захисту, придбаних пізніше, виявилися недостатніми, що спричиняло суперечки протягом перших місяців пандемії. Повідомлено, що будуть оголошені результати публічного розслідування у травні 2021 року після вимог групи тиску «Сім'ї померлих від COVID-19 за справедливість».

У травні 2020 року дії старшого помічника Бориса Джонсона Домініка Каммінгса стали предметом політичного скандалу , оскільки його звинуватили в порушенні правил карантину, коли у нього спостерігалися симптоми COVID-19. Захист Джонсоном свого помічника та публічна прес-конференція Каммінгса на захист його невинуватості викликали критику, як і остаточна відмова від широко поширених закликів до Каммінгса піти у відставку через порушення. Каммінгс пішов з уряду наприкінці 2020 року, а згодом розкритикував урядові заходи на пандемію, включно з семигодинним виступом перед комітетами парламенту травні 2021 року.

Сприйняття керівництва та поведінки прем'єр-міністра Бориса Джонсона під час пандемії було неоднозначним. Стверджується, що він сказав, що хотів би краще «дозволити тілам накопичуватися», ніж запровадити другий загальнонаціональний карантин у жовтні 2020 року; Джонсон заперечив це, назвавши звинувачення «повною дурницею».

У серпні 2020 року алгоритм стандартизації оцінок шкільних іспитів викликав суперечки. Незважаючи на те, що алгоритм був розроблений для боротьби зі збільшенням оцінок, майже 36 % учнів були на один рівень оцінок нижче, ніж прогнозували вчителі, а 3 % були на два рівні нижче. Це спричинило значний суспільний резонанс. У відповідь на обурення 15 серпня Гевін Вільямсон сказав, що система оцінювання залишиться, і не буде «ні розвороту, ні змін». Через два дні, 17 серпня, департамент оцінювання і Гевін Вільямсон погодилися змінити положення, і після цього оцінки мали бути перевиставлені з використанням немодерованих прогнозів учителя.

Урядові контракти, пов'язані з протидією пандемії, також викликали політичні суперечки: кількох високопоставлених політиків, у тому числі Метью Генкока, звинуватили в кумівстві через надання вигідних контрактів приватним компаніям, пов'язаним з Консервативною партією. Високий суд визнав дії Генкока протизаконними, тому що не було опублікувано деталі контракту протягом 30 днів. Скандал у справі Грінсілл, до якого був причетний колишній прем'єр-міністр Девід Камерон, який брав участь у лобіюванні в уряді Великої Британії отримання термінової позики для фінансової компанії «Greensill Capital» як частину економічної відповіді уряду на COVID-19, а також підкреслив зв'язки між державними службовцями та приватними компаніями. Контракти, пов'язані з COVID-19, завершилися лобістським скандалом за участю депутата-консерватора Оуена Патерсона, що призвело до його відставки, незважаючи на початкові спроби уряду уникнути відсторонення Патерсона з парламенту.

Також висловлювалось припущення, що пандемія висвітлила регіональну нерівність у Великій Британії, включаючи ймовірний поділ між північчю та півднем. Лідери Північної Англії, такі як мер Великого Манчестера Енді Бернем і кілька депутатів від Консервативної партії, у тому числі в Північній дослідницькій групі, критикували уряд, коли на їхні регіони поширювалися місцеві правила карантину, а пізніше, коли в Англії були запроваджені рівні епідемічної небезпеки, посилались на їх економічні наслідки та звинувачували центральний уряд у наданні неадекватної фіскальної підтримки цим регіонам.

Виникли суперечки також через те, що урядовці нібито порушили рекомендації чи обмеження щодо карантинних норм. Кетрін Колдервуд і Ніл Фергюсон пішли у відставку через поїздки під час карантину в березні 2020 року. Міністр охорони здоров'я Метью Генкок потрапив у скандал у 2021 році, коли з'явилися фотографії, на яких він порушив заходи соціального дистанціювання, поцілувавши помічницю Джину Коладанджело на своєму робочому місці, що призвело до його відставки в червні 2021 року. Після скасування в липні 2021 року законодавчої вимоги носити маски для обличчя у приміщенні парламент розділився за ідеологічними ознаками: ті, хто вважав їх «нерозумним нав'язуванням особистих свобод», переважно депутати-консерватори, більше не носили їх, тоді як інші продовжували їх носити. Починаючи з грудня 2021 року, «Партігейт» став серйозною політичною суперечкою, яка оберталася навколо уряду та співробітників Консервативної партії, які проводили громадські заходи під час карантину внаслідок COVID-19 у Великобританії, коли вони були заборонені. Борис Джонсон і Ріші Сунак отримали повідомлення про фіксований штраф. Ця суперечка зрештою зіграла роль у пізнішій урядовій кризі та відставці Бориса Джонсона.

Деякі політичні партії та політики виступили проти урядових обмежень під час пандемії. «Група відновлення після COVID» у Консервативній партії наполягала на знятті карантинних обмежень, поки вони діяли. Наприкінці 2020 року Партія Брекзит Найджела Фараджа була перейменована в Партію реформ, головним чином зосередившись на протидії карантину через COVID-19.

Уряд запровадив віртуальну палату громад, щоб мінімізувати поширення коронавірусу серед парламентарів.

Станом на 6 травня 2022 року поліція розслідувала дії лідера опозиції Кіра Стармера, його заступниці Анжели Рейнер та інших членів Лейбористської партії за звинуваченнями в порушенні правил щодо COVID-19, скандал став відомим під назвою «Біргейт».

США
Унаслідок краху фондового ринку, високого рівня щодо безробіття та скорочення економічної активності, спричинених пандемією коронавірусної хвороби, Конгрес США зібрався для створення законодавчого акту для усунення економічних наслідків пандемії та ухвалив Закон про допомогу, захист та економічну безпеку під час пандемії коронавірусу (CARES)). Конгресмен Томас Массі спробував маневрувати для проведення поіменного голосування при прийнятті цього закону, але серед присутніх не було достатньої підтримки цього, і палата прийняла законопроект шляхом звичайного голосування 27 березня 2020 року.

Спалах хвороби спонукав звернення до владних структур США прийняти соціальну політику, звичайну для інших багатих країн, включаючи загальне медичне обслуговування, загальний догляд за дітьми, оплачувану відпустку через хворобу та вищі рівні фінансування охорони здоров'я. Президента Дональда Трампа також критикували за медичний популізм, надання медичних порад у твіттері та на прес-конференціях. Політологи передбачали, що це може негативно вплинути на шанси Трампа переобратися на президентських виборах 2020 року. Частина урядових розпоряджень про надзвичайні ситуації скасували закони про громадські зібрання, які вимагають фізичного доступу громадськості до місця зібрання, що дозволило проводити зібрання за допомогою публічної телеконференції.

Примітки







