{|


Westland WS-61 Sea King — британська ліцензійна версія однойменного американського вертольота Sikorsky S-61, побудованого компанією Westland Helicopters. Вертоліт значно відрізняється від американської версії двигунами  (похідними від американського ), системами боротьби з підводними човнами британського виробництва та повністю комп'ютеризованою системою управління польотом. Sea King в основному був розроблений для виконання завдань протичовнової боротьби. Варіант Sea King, відомий як Commando, був розроблений Westland Helicopters для транспортування військ.

На британській службі Westland Sea King широко використовувався як Військово-морськими силами, так Повітряними силами Великої Британії. Крім виконання завдань під час Фолклендської війни, війни в Перській затоці, Боснійської війни, війни в Іраку та війни в Афганістані, Sea King, мабуть, найбільш відомий завдяки вертольотам  (червоно-сіра ліврея) і  (жовта ліврея). Sea King також був адаптований для задоволення вимог Військово-морських сил Великої Британії щодо бортової платформи раннього попередження на кораблях.

26 вересня 2018 року останній варіант Sea King, що залишився на службі Військово-морських сил Великої Британії, був знятий з озброєння. Більшість операторів замінили або планують замінити Sea King сучасними вертольотами, такими як NHIndustries NH90 і AgustaWestland AW101.  продовжує експлуатувати три Mk 5 Sea King, які базуються в , де проходять навчання пілоти ВМС Німеччини.

Будова і розробка

Походження
Компанія Westland Helicopters, яка мала давню  з Sikorsky Aircraft, що дозволяла їй будувати вертольоти Sikorsky, розширила угоду на Sikorsky SH-3 Sea King незабаром після першого польоту Sea King у 1969 році. Westland Helicopters продовжила самостійну розробку Sea King, інтегрувавши значну частину компонентів від британських постачальників. Ключові зміни торкнулися використання пари турбовальних двигунів Rolls-Royce Gnome і впровадження автоматичної системи управління польотом. Із цього приводу автори Джим Торн і Джеральд Фравлі заявили, що: «Не дивлячись на зовнішній вигляд, Sea King від Westland дуже відрізняється від вертольота Sikorsky». Багато відмінностей між Sea King, побудованим Westland Helicopters, та оригінальним вертольотом стали результатом відмінності операційної доктрини. У той час як Sea King Військово-морських сил США мали бути під тактичним контролем авіаносця, з якого вони діяли, Військово-морські сили Великої Британії планували, щоб їхні вертольоти будуть набагато автономнішими, здатними діяти самостійно або координуватись з іншими літальними апаратами чи надводними кораблями. Це призвело до іншої компоновки розміщення екіпажу, де управління операціями здійснювалося спостерігачем, а не пілотом, а також до встановлення пошукового радара.

Westland Sea King HAS.1 піднімає в повітря  HAS.7 поблизу , 1971 рік
Військово-морські сили Великої Британії обрали Sea King, який відповідає вимогам до протичовнового гелікоптера на заміну , замовивши у компанії Westland Helicopters 60 SH-3D Sea King у червні 1966 року. Прототип і три передсерійні вертольоти були побудовані компанією Sikorsky у Стратфорді, штат Коннектикут, і відправлені до Великої Британії для використання в якості випробувальних зразків. Перший із SH-3D спочатку був оснащений двигуном General Electric T58 і після того, як був відправлений зі Сполучених Штатів, був доставлений у жовтні 1966 року з причалу в Ейвонмуті на . Інші три були доставлені з доків дорогою до Йовіла для доукомплектування британськими системами та двигунами Rolls-Royce Gnome. Перший вертоліт, побудований Westland Helicopters,  Sea King HAS1, здійснив політ 7 травня 1969 року в Йовілі. Перші два вертольоти були використані для випробувань та оцінювання Westland Helicopters і ; наступній виоблені вертобьоти Sea King почали надходити до  із серпня 1969 року.

До 1979 року Військово-морські сили Великої Британії замовили 56 HAS1 і 21 HAS2, що відповідають вимогам до протичовникових вертольотів, вони також були сконфігуровані під другорядні . Westland Sea King було оновлено та адаптовано для багатьох цілей, наступні варіанти вертольоту включають HAS2, HAS5 та HAS6. Зміни порівняно з початковим серійним вертольотом охоплювали розширення кабіни та модернізацію двигунів.

Commando та подальші розробки
Одним із найбільш модифікованих варіантів був Westland Commando, який сотяв на озброєнні Військово-морських сил Великої Британії під назвою HC4. Commando вміщував до 28 повністю екіпірованих солдатів і спочатку був розроблений для . У зв'язку усуненням амфібійних можливостей, які не потрібні в єгипетській пустелі, найпомітнішою зміною в порівнянні з Sea King було видалення бічних поплавців, головна ходова частина була перенесена на спонсони. Покращений варіант Egyptian Commando зі змінами, включаючи встановлення складних лопатей, типових для протичовнових варіантів, отримав позначення Військово-морських сил Великої Британії як Sea King HC4, і всі вертольоти були нової конструкції. Здійснивши перший політ 26 вересня 1979 року, завдяки радіусу дії до 600 морських миль без дозаправки, HC4 «Commando» став важливою перевагою для десантних операцій і, зокрема, для транспортування військ. Кілька авіаційних ескадрилій Військово-морських сил Великої Британії використовували варіант Commando, наприклад ,  та . На озброєнні британськойсткої армії Sea King HC4 брав участь в операціях на Фолклендських островах, Балканах, в обох війнах у Перській затоці, , Лівані та Афганістані. Наприкінці терміну експлуатації Sea King декілька HAS6 були перепрофільовані шляхом видалення протичовнового обладнання для транспортування військ. У 2010 році останні британські протичовнові вертольоти Sea King, переобладнані на військово-транспортні, були зняті з озброєння.

Формування з чотирьох Sea King, що летять над землею, Прествік, 1972 рік
У 1970-х роках досвід Westland Helicopters у виробництві Sea King спонукав компанію до започаткування  (BERP) у координації з , яка застосовувала інновації в композиційних матеріалах і нові принципи конструкції гвинта гелікоптера. Початкові випробування, проведені з активним Sea King, виявили кілька переваг гвинта BERP, включаючи довший термін втоми та покращені аеродинамічні характеристики. Наступні вертольоти Westland Helicopters, такі як рекордсмен Lynx і AgustaWestland AW101 Merlin, використовували гвинти BERP для підвищення продуктивності. Westland Helicopters також оснастила Sea King новими композитними гвинтами.

Westland Helicopters побудувала загалом 330 Sea King. Експортними замовниками стали , Військово-морські сили Німеччини, Королівський австралійський військово-морський флот та Королівські повітряні сили Норвегії. У 2003 році останній протичовновий вертоліт Sea King Військово-морських сил Великої Британії був знятий з озброєння, його замінив AgustaWestland Merlin HM1. Очікується, що варіант Sea King Airborne Surveillance and Control (ASaC) буде замінений на двох авіаносцях типу «Квін Елізабет». Велика Британія також планує зняти з озброєння HC4 і пошуково-рятувальні варіанти в березні 2016 року.

Пошуково-рятувальні роботи
пошуково-рятувальни Sea King під час операції, 2005 рік
Спеціальна пошуково-рятувальна (SAR) версія HAR3 була розроблена для . Цей тип надійшов на озброєння в 1978 році для заміни . Невдовзі було замовлено 16-й вертоліт, а після Фолклендської війни 1982 року було придбано ще три екземпляри, щоб забезпечити виконання пошуково-рятувальних польотів на островах, спочатку з Navy Point на північній стороні гавані Стенлі, а пізніше з бази Повітряних сил Великої Британії «Маунт-Плезант». У 1992 році було замовлено ще шість гелікоптерів, які замінили останні вертольоти Westland Wessex, що залишилися в ролі пошуково-рятувальних вертольотів, які надійшли на озброєння в 1996 році. Шість Sea King HAR3A мали оновлені системи, включаючи цифрову навігаційну систему та більш сучасну авіоніку.

Westland Helicopters також виготовляла пошуково-рятувальні версії Sea King для Королівських повітряних сил Норвегії, Військово-морських сил Німеччини та Повітряних сил Бельгії. На пошуково-рятувальних варіантах кабіна була збільшена за рахунок розтяжки фюзеляжу за дверима. Інша ключова особливість, яка використовується для додаткової плавучості в незвичайній ситуації при посадці на воду, надувні мішки плавучості були розміщені всередині спонсонів вертольота. Оновлення та зміни, внесені до пошуково-рятувальних Sea King, включають додавання ,  для підвісного перевезення вантажів і переробку кабіни для сумісності з окулярами нічного бачення.

Станом на 2006 рік до 12 HAR3/3A було розосереджено по всій Великій Британії, ще два HAR3 були закріплені за Фолклендськими островами, забезпечуючи цілодобову можливість проведення пошуково-рятувальних робіт. Деякі протичовнові варіанти HAS5 Військово-морських сил Великої Британії були адаптовані для пошуково-рятувальної роботи та використовувалися в , на авіабазі Військово-морських сил , базі військово-повітряного флоту Військово-морські сили Великої Британії  в аеропорту Прествік у Шотландії. Станом на 2009 рік очікується, що вони залишаться в експлуатації до 2016 року, і будуть замінені цивільними пошуково-рятувальними гвинтокрилами. І принц Ендрю, герцог Йоркський, і принц Вільям, герцог Кембриджський, проходили службу на пошуково-рятувальних вертольотах Sea King.

Раннє повітряне попередження
Військово-морських сил Великої Британії в 1998 році
Спроможності раннього повітряного попередження (AEW) Військово-морських сил Великої Британії були втрачені, коли літаки  були виведені з експлуатації, після того як останній авіаносець Військово-морських сил Великої Британії було знятий з озброєння в 1978 році. Під час Фолклендської війни було втрачено кілька військових кораблівчерез відсутність платформи раннього повітряного попередження (AEW). Запропоноване прикриття флоту Військово-морських сил Великої Британії літаками  AEW.2 було непрактичним, оскільки таке прикриття мало суттєві обмеження на великій відстані. Тому в 1982 році два Sea King HAS2 були модифіковані шляхом встановлення радара  ARI 5980/3 , прикріпленого до фюзеляжу на поворотному кронштейні та захищеного надувним куполом. Це дозволило опускати радар під фюзеляж під час польоту та піднімати його під час посадки. Ці прототипи, позначені HAS2(AEW), після 11-тижневого нальоту були розгорнуті рейсом 824 «D» на авіаносці HMS Illustrious, який ніс службу на Фолклендських островах після припинення бойових дій. Ще вісім HAS2 були модифіковані до виробничого стандарту, відомого як AEW2. Два залишилися «зібраними, але не приведеними в робочий стан». Вони надійшли на озброєння в 1985 році до . Пізніше три Sea King HAS5/6 були переобладнані в рамках програми ASaC Mk7, довівши парк Mk7 до 13 бортів, що все ще було на 3 менше за наявні потреби.

Програма модернізації призвела до того, що парк AEW Sea King було оновлено новою системою забезпечення бойового застосування, системою зв'язку, навігаційними засобами, , системою активного шумозаглушення та засобами відеозапису. Компонент оновлення системи забезпечення бойового застосування (радар і часткова інтеграція JTIDS) ґрунтувався на вдосконаленому радарі Searchwater 2000AEW із повністю новому інтерфейсі «Людина-машина». Пізніше Thales назвала цей компонент оновлення системи забезпечення бойового застосування «Проєктом Цербер» (), після успішної інтеграції, проведеної Westland Helicopters і GEC-Marconi. Цей варіант спочатку називався Sea King AEW7, але перейменований на ASaC7 (Airborne Surveillance and Control Mk.7) незадовго до дати взяття на озброєння. Основна роль Sea King ASaC7 — виявлення низьколітаючих штурмовиків; він також забезпечує перехоплення/контроль атаки та націлювання за горизонтом для систем озброєння наземного базування. У порівнянні зі старими версіями, новий радар дозволяє ASaC7 одночасно відслідковувати до 400 цілей замість попереднього обмеження в 250 цілей. Ефективність AEW7 значно підвищилася завдяки доповненню каналом передачі даних Link 16, що дозволяє аналізувати зібрану радіолокаційну інформацію та швидко використовувати її кількома близькими платформами в зоні дії.

ASaC7 залишатимуться на озброєнні, як додаткова спроможність на борту Merlins, до заміни за програмою «Crowsnest». Попередні пропоновані програми заміни Future Organic Airborne Early Warning (FOAEW) і MASC (Maritime Airborne Surveillance and Control) були розпочаті, а потім скасовані, головним чином через помилкове припущення, що всю систему ASaC Mk7 можна просто зняти та підключити до іншого типу літального засобу. Однак через розрив у часі між запланованою датою виходу з експлуатації Sea King у 2016 році та впровадженням «Crowsnest» сім гелікоптерів Sea King ASaC.7 залишалися на озброєнні Військово-морських сил Великої Британії до другої половини 2018 року.

Історія операцій

Велика Британія

Фолклендський конфлікт
Під час Фолклендського конфлікту було задіяно кілька Sea King. Їх доставляли в зону бойових дій і управляли ними з палуб різних кораблів Військово-морських сил Великої Британії, таких як десантний транспорт-док . На театрі воєнних дій вони виконували широкий спектр завдань, від протичовнового патрулювання та розвідувальних польотів до операцій поповнення та закидування сил спеціальних операцій. Підтримка, що надавалася вертольотами Sea King у форматі транспортування особового складу і припасів, вважалася життєво необхідною для успіху британської операції. Sea King також захищали флот, діючи як  проти ракет Exocet, причому деякими місіями керував принц Ендрю, герцог Йоркський.

Протичовнові вертольоти Sea King  були розміщені на HMS Invincible. Маючи 11 HAS.5, ескадрилья здійснювала протичовнові та пошуково-рятувальні вильоти з одним гелікоптером, який завжди знаходився в повітрі, виконуючи надводні пошукові завдання. 14 червня Sea King HAS.5 820-ї морської авіаційної ескадрильї був використаний для транспортування генерал-майора  до Порт-Стенлі, щоб прийняти капітуляцію аргентинських військ на острові. За час війни ескадрилья здійснила 1650 бойових вильотів. Рейс A 824-ї морської авіаційної ескадрильї розмістився у складі двох Sea King HAS.2A на борту  і використовувався для транспортування запасів на інші кораблі на південь, а пізніше для протичовнового патрулювання. Рейс C мав три Sea King HAS.2A на борту , які використовувалися для поповнення запасів, переправвивши понад 2000 тонн запасів.

825 морська авіаційна ескадрилья була сформована для війни із 10 вертольотами Sea King HAS.2, модифікованими як варіанти для підтримки наземних сил. Протичовнове обладнання було знято, вертольоти обладнані десантними сидіннями. Два вертольоти розмістили на борту Queen Elizabeth 2 і пізніше використовували для переміщення військ з Queen Elizabeth 2 на інші кораблі, а решта потрапили на Atlantic Causeway і використовувалися для переміщення військ навколо островів. На борт HMS Hermes прибула 826 морська авіаційна ескадрилья з дев'ятьма вертольотами HAS.5, які здійснювали безперервні протичовнові вильоти. З моменту відправлення HMS Hermes з острову Вознесіння в квітні до капітуляції Аргентини ескадрилья постійно використовувала щонайменше три гелікоптери для захисту флоту.

23 квітня 1982 року Sea King HC4, що вилетів із флагманського корабля HMS Hermes, був  під час виконання ризикованої передачі припасів на корабель вночі. 12 травня Sea King, що прямував з HMS Hermes, розбився в морі через проблему з альтиметром; весь екіпаж був врятований. 19 травня 1982 року вертоліт Sea King, який перевозив війська Спеціальної повітряної служби до  з HMS Hermes, розбився в морі під час спроби сісти на HMS Intrepid. Двадцять двоє осіб загинули, дев'ять вижили. Серед уламків було знайдено пташине пір'я, що свідчить про , хоча розслідування причин аварії виявилося безрезультатним. Під час катастрофи Спеціальна повітряна служба втратила 18 осіб, що є найбільшою кількістю втрат за один день з часів Другої світової війни.  та Повітряні сили Великої Британії втратили по одній людині.

Війна в Перській затоці
Під час війни в Перській затоці 1991 року вертольоти Sea King кількох країн, включаючи Канаду, Велику Британію та США, були присутні в коаліційних силах проти іракського режиму Саддама Хусейна. Через загрозу потенційного використання будь-якої іракської зброї масового ураження екіпажі Sea King зазвичай носити повністю закриті . Британські Sea King в основному виконували міжкорабельні перевезення, включаючи переправлення військ між флотом і суходолом. Шість гелікоптерів Sea King Mk4 з  та шість з , яка була переформована для задоволення оперативних потреб, забезпечували підтримку наземного просування. Повне радіолокаційне покриття було забезпечене американськими літаками раннього попередження та контролю (AWACS); британські Sea King раннього повітряного попередження не були розгорнуті.

Після завершення бойових дій наявні Sea King залишилися в регіоні для виконання транспортних місій для перевезення людей, переміщених через конфлікт, до таборів для біженців і репатріації громадян на батьківщину.

Балкани
Sea King брав участь в інтервенції ООН і . Наприкінці 1992 року у відповідь на ескалацію напруженості в регіоні до регіону було направлено 845-у морську авіаційну ескадрилью та її вертольоти Sea King. Вони виконували різноманітні логістичні та транспортні місії, такі як перебазування легких гармат Королівського полку артилерії L118 у регіоні та евакуація поранених. Під час одного інциденту 24 березня 1993 року під час спроби встановити маршрут евакуації повітрям до безпечної зони, оголошеної ООН, французькі вертольоти Aérospatiale Pumas і Sea King HC4 були обстріляні під час зльоту з імпровізованої зони посадки. Ще два Sea King прибули, щоб евакуювати кількох постраждалих з боку ООН, зумівши доправити поранених до боснійського міста Тузла, де вони потрапили під подальший ворожий вогонь під час розвантаження.

Під час інтервенції НАТО в Косово вертольоти Sea King , які діяли з численних кораблів Військово-морських сил Великої Британії в Адріатиці, включаючи авіаносець HMS Invincible, здійснювали патрулювання узбережжя Балкан. Sea King також активно використовувалися як транспортні засоби під час підготовки до наземного введення військ в Косово.

2000-ті
У 2000 році Sea King HC.4 з 846-ї морської авіаційної ескадрильї брали участь в  у Сьєрра-Леоне.

Під час вторгнення в Ірак у 2003 році кілька Sea King ASaC7 з 849-ї морської авіаційної ескадрильї управлялися із HMS Ark Royal. 22 березня 2003 року над Перською затокою зіткнулися два вертольоти раннього повітряного попередження Sea King з 849-ї морської авіаційної ескадрильї, що діяли з корабля HMS Ark Royal, внаслідок чого загинуло сім осіб. У звіті про зіткнення вимагалося, щоб вертольоти Sea King були оснащені окулярами нічного бачення, а також кращим бортовим обладнанням безпеки, а також рекомендовано змінити процедуру використання радара вночі. Однак пізніше з'ясувалося, що Комісії з розслідування не було повідомлено, що три основні фактори, про які вона повідомила, збігаються з трьома основними областями деградації між Mk2 і Mk7 (окуляри нічного бачення, освітлення для запобігання зіткненням та взаємодія з кораблями). Вони були виявлені, і два контракти, призначені для зменшення ризиків, були скасовані через бюрократичні чиновнники. Крім того, у 1994 році Військово-морські сили Великої Британії відхилили рекомендацію менеджера програми зберегти окуляри нічного бачення.

У липні 2006 року вертольоти Sea King HC.4, що базувалися на , були тимчасово направлені на Кіпр для надання допомоги в операції «Гайбров», евакуації британських громадян з Лівану.

У жовтні 2011 року, після кількох років служби в Афганістані як транспортні засоби для дислокованих там Міжнародних сил сприяння безпеці, вертольоти Sea King HC.4s повернулися до Великої Британії. Їх замінили на AgustaWestland AW101 Merlin. У період з квітня 2009 року по липень 2011 року вертольоти Sea King Військово-морських сил Великої Британії, дислоковані у , виконали понад 1000 оперативних завдань.

Австралія
Австралійський Sea King приземляється на польотну палубу , 2007 рік
У 1974 році Австралія придбала 12 Westland Sea King Mk 50 як новий протичовновий гелікоптер Королівського австралійського військово-морського флоту. Наступного року Sea King замінили вертольоти Westland Wessex HAS31, що входили до складу авіаносця HMAS Melbourne. Початкове використання було непростим через низку аварій. Із жовтня 1975 року по травень 1979 року чотири вертольоти розбилися в аваріях, головною причиною яких стала втрата масла з головного редуктора.

Австралійські Sea King мали авіоніку, схожу на Sea King HAS.1, з таким же пошуковим радаром ARI 5995 у дорсальному обтічнику, але мали американський занурювальний гідролокатор Bendix  замість морського сонара Plessey, як у Sea King Військово-морських сил Великої Британії. У них також були потужніші двигуни, які покращували продуктивність при високих температурах. На австралійських Sea King пілотувала  з авіаносцем HMAS Melbourne, поки він не був знятий з озброєння без заміни. Оскільки Sea King був занадто великим, щоб діяти з борту , 817 ескадрилья була змушена діяти з наземних баз, як у протичовнових, так і в багатоцільових завданнях, а Sea King припинили здійснювати протичовнові місії в 1990 році.

Під час війни в Іраку 2003 року Sea King активно використовувалися для матеріально-технічного забезпечення, наприклад для першої доставки гуманітарної допомоги до столиці Іраку Багдада. Після землетрусу та цунамі в Індійському океані в 2004 році австралійські Sea King відіграли важливу роль у ліквідації наслідків стихійного лиха в індонезійській провінції Ачех, доставляючи медичні бригади та припаси з кораблів Королівського австралійського військово-морського флоту. До зняття з озброєння останні великі польоти виконувалися під час  під час яких Sea King забезпечували пошуково-рятувальне покриття регіону та доставляли допомогу громадянам у затоплених районах.

Заміна Sea King  почалася швидше, ніж спочатку планувалося, після  під час гуманітарної місії в Індонезії в квітні 2005 року, що призвело до загибелі дев'яти осіб. Слідчі виявили серйозні недоліки в стані механічної системи управління польотом Sea King, що виникли внаслідок недоліків технічного обслуговування. У травні 2007 року шість Sea King, що залишилися, були виведені з експлуатації на два місяці після виявлення ряду відсутніх частин.

1 вересня 2011 року Міністр оборонних справ Австралії  оголосив, що Sea King будуть зняті з озброєння в грудні 2011 року; за цей проміжок часу вони ще встигли здійснити понад 60 000 годин нальоту під час операцій в Австралії та за кордоном. Прощальний політ був здійснений 15 грудня 2011 року, коли три Sea King пролетіли над Сіднейською гаванлю та через Канберру, повз озеро Берлі-Гриффін та Австралійський військовий меморіал перед тим, як приземлитися в . 16 грудня 2011 року  очолив церемонію зняття Sea King з озброєння 817 ескадрильї Королівського австралійського ВМФ у NAS Nowra. П'ять зняти з озброєння гелікоптерів були виставлені на продаж. Sea King бели замінені на MRH 90.

Індія
Sea King ВМС Індії запускає протикорабельну ракету 
Після індо-пакистанської війни 1965 року Пакистан вкладав значні кошти в сучасні підводні човни та торпеди великої дальності. У відповідь на це Індія вирішила придбати у Британії шість Westland Sea King у 1969 році для виконання завдань протичовнової боротьби, позначених як Mk42. Закупівля також включала надання самонавідних торпед, що скидаються з повітря, для використання проти підводних човнів. Постачання вертольотів розпочалося за кілька місяців до індійсько-пакистанської війни 1971 року. Через нестачу підготовки на нових гелікоптерах Sea King операції були значно обмежені під час війни 1971 року; до листопада 1971 року збільшення досвіду екіпажів дозволило проводити наступальні протичовнові операції. Авіаносець класу «Маджестік» INS Vikrant також був переобладнаний у 1972—1974 роках, щоб забезпечити підтримку широкого спектру операцій Sea King, і став основним протичовновим літальним засобом авіаносця.

На початку 1960-х років Індія та Британія домовилися про внутрішнє виробництво фрегата типу «Ліндер». Першим гелікоптером, розгорнутим на борту індійського «Ліндера», відомому як , був Aérospatiale Alouette III, однак він мав набагато менші спроможності в протичовновій ролі порівняно з Sea King, і була усвідомлена потреба в змінах конструкції, щоб дозволити розташовувати Sea King на польотній палубі фрегату типу «Нілгірі». Таку практику вперше започаткували Військово-морські сили Канади з використанням Sikorsky CH-124 Sea King на фрегатах подібного розміру. Виявилося неможливим управляти Sea King з немодифікованого фрегат типу «Нілгірі», оскільки останні два кораблі цього класу були оснащені збільшеною польотною палубою та ангаром. Це вимагало демонтажу корабельного протичовнового міномета «Лімбо». Окрім початкової закупівлі 1971 року, Індія вирішила придбати ще шість Mk42 у 1974 році та ще три у 1980 році; останні три були спеціально модифіковані для роботи з екіпажем останніх двох фрегатів типу «Нілгірі» та позначені як Mk42A. Як продовження фрегату типу «Нілгірі», Індія почала розробку нового фрегата на базі «Ліндера»/«Нілгірі», але більшого розміру. Отриманий , також відомий як «Проєкт 16» (), міг управляти двома Sea King одночасно.

У 1982 році Індія підписала контракт на придбання кількох Mk42B Sea King, модернізованого варіанту для виконання подвійного призначення: протикорабельних і протичовнових місій, після конкурсу з пошуку подібно до  рішення. Ці вертольоти будуть діяти з фрегатів типу «Годаварі», а також замінять існуючі Sea King. Команда індійських інженерів була направлена до Британії для допомоги в розробці авіоніки Mk42B, особливо бортового програмного забезпечення. Зміни в порівнянні зі старими Sea King включали абсолютно новий комплект авіоніки, використання композитних матеріалів у всьому фюзеляжі та в лопатях ротора, а також інтеграцію ракети Sea Eagle, яка була придбана у Великої Британії в 1983 році. Між 1988 і 1992 роками ВМС Індії було передано 20 Mk42B Sea King.

У 1987 році також було закуплено шість десантно-транспортних вертольотів Sea King моделі Mk42C. Хоча ВМС Індії вважали AEW Sea King, який, як очікувалося, буде позначатися як Mk42D, занадто дорогим, тому в 2003 році замість нього були закуплені російські . Індійський гелікоптер  був запланованою заміною Sea King у ролі протичовнової зброї, однак у 2000 році він був визнаний непридатним, оскільки ВМС Індії були незадоволені конструкцією відкидного лопатевого механізму та реєстрацією технічного обслуговування у Dhruv.

У травні 1998 року Сполучені Штати запровадили санкції проти Індії як частину міжнародної відповіді на . Станом на 1999 рік ці санкції фактично призвели до зупинення індійської кампанії Sea King, оскільки Індія не могла придбати будь-які запасні частини для флоту, що поставляються США. Westland Helicopters також дотримувалася санкцій, відмовившись підтримувати будь-які компоненти американського виробництва. Обмежена кількість Sea King підтримувалася в робочому стані за рахунок «канібалізації» інших чертольотів і виробництва деяких компонентів компанією Hindustan Aeronautics Limited (HAL). У грудні 2000 року президент Білл Клінтон дозволив пом'якшити санкції. Наприкінці 2000-х HAL і AgustaWestland підписали угоду про спільне обслуговування та модернізацію індійського парку Sea King.

Норвегія
Королівських повітряних сил Норвегії
 володіє 12 чертольотами Mk43B Sea King, які експлуатуються . Гелікоптери використовуються для пошуково-рятувальних і санітарних місій і перебувають під командуванням  та . Представлені в травні 1973 року, вони спочатку були розміщені на , ,  та . У 1997 році ескадрилья здійснила 237 пошуково-рятувальних і 747 санітарних польотів. Із 1995 по 1998 роки один вертоліт був розміщений в аеропорту Олесунн, а з 1999 року один вертоліт був розміщений на .  став базою для одного вертольота з 2009 року.

Гелікоптери мають бути замінені на AgustaWestland AW101 у рамках Норвезької всепогодної пошуково-рятувальної програми (Norwegian All-Weather Search and Rescue Helicopter, NAWSARH) поступово з вересня 2020 року. Кандидатами на контракт NAWSARH із 10–12 вертольотів були AgustaWestland AW101, NHIndustries NH90, Eurocopter EC225 та Sikorsky S-92. У липні 2013 року AgustaWestland AW101 і Eurocopter (EC225) увійшли до короткого списку учасників на проведення подальших переговорів у рамках програми NAWSARH на 16 вертольотів.

Німеччина
Військово-морські сили Німеччини замовили 22 Sea King Mk.41 20 червня 1969 року як заміну летючого човна  для пошуково-рятувальних робіт. Це був перший експортний продаж Westland Sea King і перший спеціальний пошуково-рятувальний варіант Sea King зі збільшеною кабіною та більшими баками для палива. Німецькі Sea King мають таке ж радіолокаційне та навігаційне обладнання, як HAS.1, але не були оснащені гідролокаторами. 22 Sea King були поставлені з квітня 1973 по вересень 1974 року, та поставлені на озброєння Marinefliegergeschwader 5 (MFG 5) (Морська авіаційна ескадрилья 5). Додатковий Sea King був доставлений у квітні 1975 року на заміну одного, втраченого під час шторму. Уцілілі Sea King були модернізовані між 1986 і 1988 роками, отримавши спроможність нести протикорабельні ракети , що вимагало встановлення радара Ferranti Seaspray в носовий обтічник.

Решта 21 Sea King виконують різноманітні завдання, включаючи пошуково-рятувальні роботи, транспортування, надання допомоги при стихійних лихах, тактичне наземно-морськие транспортування, евакуація, спостереження, розвідка та морська підтримка. Основною базою є , хоча підрозділи завжди дислокуються на аеродромі  і у Варнемюнде, а іноді й на . Вертольоти планується замінити на NH-90.

Інші
Єгипетський Commando Mk 1, червень 1980 року
Єгипет є досить активним оператором Sea King, використовуючи багато різних варіантів для найрізноманітніших цілей. На додаток до використання протичовнових вертольотів Sea King для прибережного патрулювання, Єгипет придбав неморські модифікації, адаптовані на базі стандарного Sea King, який Westland Helicopters продає під назвою Commando, включаючи VIP-модифікацію.  також мають на озброєнні модифікацію для радіоелектронної боротьби, що включає складні бортові системи постановки перешкод. Станом на 2011 рік 23 Sea King/Commando залишаються на озброєнні Єгипту.

Повітряні сили Катару також експлуатують варіант Commando від Westland Helicopters, як стандартний вертоліт підтримки для сухопутних сил, один також був обладнаний спеціально для VIP-перевезень. Кілька катарських Sea King стоять на озброєнні у протикорабельних підроздалах і обладнані для несення та запуску двох протикорабельних ракет Exocet.

Військово-морські сили Пакистану отримали шість Mk.45 Sea King, модифікацію, похідну від Sea King HAS.1 Військово-морських сил Великої Британії 1975 року. Вони виконували комбіновані протичовнові та протикорабельні завдання, несучи ракету Exocet як альтернативу нормальному навантаженню протичовнового озброєння з чотирьох торпед  або Mark 46. Один пакистанський Sea King був втрачений в результаті аварії в лютому 1986 року, і був замінений колишнім HAS.5, що був знятий з озброєння Військово-морських сил Великої Британії, перейменованим на Mk.45C, в січні 1989 року.

У 1974 році Повітряні сили Бельгії замовили п'ять вертольотів Sea King Mk.48 для виконання пошуково-рятувальних завдань, які надійшли на озброєння у 1976 році. Вони були модернізовані новими несучими гвинтами в 1987—1988 роках, у 1995 році отримали оновлену авіоніку, включаючи новий радар і  під носом. У 2007 році Бельгія замовила вісім вертольотів NH90, чотири з яких були військово-морськими вертольотами NFH, призначеними для заміни Sea King в ролі пошуково-рятувальних суден. Затримки з поставками бельгійських NH90 разом зі збільшенням попиту на NH90 для роботи на фрегатах  призвели до перенесення дати зняття з озброєння Sea King на 2018 рік. Три Sea King залишалися на озброєнні в 2017 році. Бельгійські Sea King до кінця 2016 року здійснили понад 3300 пошуково-рятувальних вильотів, врятувавши понад 1750 життів. 21 березня 2019 року Бельгія вивела з експлуатації свій останній вертоліт Sea King із прощальним польотом над бельгійським узбережжям. Їхню пошуково-рятувальну роль взяли на себе чотири вертольоти NHIndustries NH90 NATO Frigate Helicopters (NFH), що базуються на  поблизу узбережжя Фландрії. RS05 був переданий до Фламандського авіаційного навчального центру (, VLOC) і здійснив свій рейс на поромі 26 березня 2019 року. Два з трьох бельгійських Sea King були куплені компанією Historic Helicopters Chard Equestrian із Сомерсета, яка вже володіла п'ятьма гелікоптерами Westland, які раніше були на службі Військово-морських сил або Повітряних сил Великої Британії. Обидва Sea King вилетіли з авіабази Коксійде до Великої Британії 20 жовтня 2021 року як рейси OO-SEE (RS02) і OO-KNG (RS04).

У листопаді 2022 року у відповідь на російське вторгнення в Україну Велика Британія оголосила, що передасть Україні три Sea King, що раніше були на озброєнні Військово-морських сил і Повітряних сил Великої Британії.

Варіанти
849 Squadron 
;Sea King HAS.1
: Перша протичовнова версія для Військово-морських сил Великої Британії з двигунами Gnome H.1400, п'ятилопатевим кермовим гвинтом, занурювальним гідролокатором Plessey Type 195 і пошуковим радаром MEL ARI 5995 у спинному обтічнику. The Перший політ Westland Sea King HAS.1 відбувся 7 травня 1969 року. Зібрано 56 вертольотів, багато з яких були модернізовані до HAS.2.
;Sea King HAS.2
: Модернізована протичовнова версія для Військово-морських сил Великої Британії на базі австралійського Mk 50. Потужніші двигуни Gnome H.1400-1, шестилопатевий кермовий гвинт і оновлена авіоніка (включаючи новий гідролокатор Type 2069), а також покращене навігаційне та комунікаційне обладнання; 21 зібраний вертоліт, невраховуючи переобладнані з HAS.1. Пізніше деякі з них були переобладнані для виконання завдань раннього повітряного попередження.
;Sea King AEW.2
: Під час Фолклендської війни вертольти Sea King HAS.1 або HAS.2 були переобладнані до моделі AEW через нестачу засобів раннього повітряного попередження. Оснащений радаром Thorn EMI Searchwater у надувному обтічнику без гідролокатора. Зазвичай літає з екіпажем із трьох осіб (пілот і два спостерігачі), порівняно з екіпажем із чотирьох осіб для ASW Sea King. Всього було модернізовано дев'ять вертольотів до цієї моделі.
;Sea King HAR.3
: Пошуково-рятувальна версія для Повітряних сил Великої Британії. Оснащений переміщеною задньою перегородкою кабіни, що забезпечує більшу довжину кабіни, встановлення додаткових паливних баків та додатковв оглядовв вікна; збудовано 19 вертольотів.
;Sea King HAR.3A: Покращена пошуково-рятувальна версія Sea King HAR.3 для Повітряних сил Великої Британії. Оснащений модернізованою авіонікою; збудовано шість вертольотів.
;Sea King HC.4 / Westland Commando: Штурмова та багатоцільова транспортна версія Commando для Військово-морських сил Великої Британії зі спрощеним шасі та подовженою кабіною. Здатний перевозити 28 повністю споряджених військових; збудовано 42 вертольоти.
;Sea King HC.4X: Перший політ одного вертольота відбувся 10 квітня 1989 року у .
;Sea King Mk.4X: Два гелікоптери на базі HC.4 для тестових/випробувальних стендів у Royal Aircraft Establishment у Фарнборо. Оснащений різними датчиками на носі та/або спині.
Sea King Mk50 Королівського австралійського військово-морського флоту, Shark 09, злітає з палуби HMAS Melbourne, 1980 рік
;Sea King HAS.5
: Оновлена версія для боротьби з підводними човнами для Військово-морських сил Великої Британії з радаром MEL Super Searcher більшого радіусу дії в збільшеному задньому обтічнику, новою системою обробки звуку AQS902 із можливістю використання гідроакустичних буїв. Прийнятий на озброєння в червні 1981 року; було збудовано 30 нових вертольотів та близько 55 переобладнаних з попередніх версій. Деякі пізніше перетворили на HAR.5 для пошуково-рятувальних завдань.
;Sea King HAR.5
: Модифікація HAS.5 на пошуково-рятувальний вертоліт для Військово-морських сил Великої Британії, зі зняттям протичонвового обладнання, але збереженням радара Sea Searcher.
;Sea King AEW.5
: Чотири Sea King HAS.5 були переобладнані на пошуково-рятувальні вертольоти для Військово-морських сил Великої Британії.
;Sea King HU.5
: Надлишок гелікоптерів HAS.5 ASW модифіковано відповідно до потреб Військово-морських сил Великої Британії.
;Sea King HAS.6
: Оновлена протичовнова версія для Військово-морських сил Великої Британії. оснащений покращеною авіонікою, новим гідроакустичним процесором, покращеними тактичними дисплеями та кращим комунікаційним обладнанням; збудовано п'ять нових вертольотів та переобладнано певну кількість.
;Sea King HAS.6(CR): П'ять надлишкових протичовнових гелікоптерів HAS.6 переобладнано на допоміжі для Військово-морських сил Великої Британії. 31 березня 2010 року останній з вертольотів Військово-морських сил Великої Британії HAS.6(CR) було знято з озброєння як 846 NAS.
;Sea King ASaC7
: Оновлений AEW2/5 для Військово-морських сил Великої Британії з радаром Searchwater 2000AEW, який замінив оригінальний радар Searchwater.
;Sea King Mk.41
: Пошуково-рятувальна версія Sea King HAS.1 для Військово-морських сил Німеччини з подовженою кабіною; побудовано 23 вертольоти, поставлені між 1973 і 1975 роками. Загалом 20 було модернізовано з 1986 року додатковим радаром Ferranti Seaspray у носі та можливістю нести чотири протикорабельні ракети .
;Sea King Mk.42
: Протичовнова версія Sea King HAS.1 для Військово-морських сил Індії; побудовано 12 вертольотів.
;Sea King Mk.42A: Протичовнова версія Sea King HAS.2 для Військово-морських сил Індії, оснащена системою тяги для роботи з невеликих кораблів; побудовано три вертольоти.
;Sea King Mk.42B: Багатоцільова версія для Військово-морських сил Індії, обладнана для боротьби з підводними човнами, із занурювальним гідроакустичним гідролокатором та передовою авіонікою, а також для протикорабельних операцій з двома ракетами Sea Eagle; побудовано 21 вертоліт (один вийшов з ладу перед доставкою).
Повітряних сил Великої Британії Sea King HAR.3 на авіашоу  у 2010 році
Єгипетський Commando Mk.1, 1985 рік
Військово-морських сил Індії
Sea King Mark 41 Військово-морських сил Німеччини злітає з палуби з 
Sea King HU5 компанії HeliOperations у 2018 році
;Sea King Mk.42C
: Пошуково-рятувальна/багатоцільова транспортна версія для Військово-морських сил Індії з носовим пошуковим радаром Bendix; побудовано шість вертольотів.
;Sea King Mk.43
: Пошуково-рятувальна версія Sea King HAS.1 для Королівських повітряних сил Норвегії з подовженою кабіною; побудовано 10 вертольотів.
;Sea King Mk.43A: Модернізована версія Sea King Mk.43 для Королівських повітряних сил Норвегії з планером від Mk.2, але двигунами від Mk.1; побудовано один вертоліт.
;Sea King Mk.43B: Модернізована версія Sea King Mk.43 для Королівських повітряних сил Норвегії. Оновлена авіоніка, включаючи радар MEL Sea Searcher у великому спинному обтічнику, метеорологічний радар у носі та  під носом. Побудовано три нові вертольоти та модернізовано Mk.43 і Mk.43A.
Аравійському морі
;Sea King Mk.45
: Протичовнова і протикорабельна бойова версія Sea King HAS.1 для Військово-морських сил Пакистану. Є носієм протикорабельної ракети Exocet; збудовано шість вертольотів.
;Sea King Mk.45A: Один колишній вертоліт Військово-морських сил Великої Британії Sea King HAS.5, що був проданий Пакистану.
;Sea King Mk.47
: Протичовнова версія Sea King HAS.2 для Військово-морських сил Єгипту; збудовано шість вертольотів.
;Sea King Mk.48
: Пошуково-рятувальна версія для Повітряних сил Бельгії. Планер схожий на той що у HAS.2, але з подовженою кабіною; збудовано п'ять вертольотів, передано Бульгії в 1976 році. Знято з озброєння у 2018 році.
;Sea King Mk.50
: Багатоцільова версія для Королівського австралійського військово-морського флоту, еквівалентна (але попередня) версії HAS.2; збудовано 10 вертольотів.
;Sea King Mk.50A: Два вдосконалених Sea King були продані Королівському австралійському військово-морському флоту в рамках замовлення в 1981 році.
;Sea King Mk.50B: Оновлена багатоцільова версія для Королівського австралійського військово-морського флоту.
;Commando Mk.1
: Штурмова та багатоцільова транспортна версія з мінімальними змінами для Повітряних сил Єгипту, з подовженою кабіною, але збереженими спонсонами з плавучим спорядженням; збудовано п'ять вертольотів.
;Commando Mk.2
: Покращена штурмова та багатоцільова транспортна версія для Повітряних сил Єгипту, оснащена потужнішим двигунами, нерозбірними гвинтами та без спонсонів шасі та плавучого механізму; збудовано 17 вертольотів.
;Commando Mk.2A: Штурмово та багатоцільова транспортна версія для Повітряних сил Еміра Катару, майже ідентична єгипетській Mk.2; збудовано три вертольоти.
;Commando Mk.2B: VIP-транспортна версія Commando Mk.2 для Повітряних сил Єгипту; збудовано два вертольоти.
;Commando Mk.2C: VIP-транспортна версія Commando Mk.2A для Повітряних сил Еміру Катару; збудовано один вертоліт.
;Commando Mk.2E: Версія для виконання завдань радіоелектронної боротьби для Повітряних сил Єгипту, оснащена інтегрованим ESM і системою постановки перешкод, з обтічниками збоку фюзеляжу; збудовано чотири вертольоти.
;Commando Mk.3
: Протикорабельна бойова версія для Повітряних сил Еміру Катару, оснащена спинним обтічником і здатна нести дві ракети Exocet. Збудовано вісім вертольотів.

Оператори
;
* 
;
* Військово-морські сили Німеччини
;
* 
;
* Королівські повітряні сили Норвегії
;
* Військово-морські сили Пакистану
;
*  — два діючих вертольоти для підготовки екіпажів Військово-морських сил Німеччини
;
* Повітряні сили Збройних сил України — у листопаді 2022 року Україні передали три британські Sea King, які експлуатувалися Повітряними силами Великої Британії і Військово-морськими силами Великої Британії.

Колишні оператори
;
* Королівський австралійський військово-морський флот
;
* Повітряні сили Бельгії — зняті з озброєння у березні 2019 року
;
* Повітряні сили Еміра Катару — передано Пакистану в липні 2021 року.
;
* Повітряні сили Великої Британії — зняті з озброєння у 2015 році
* Військово-морські сили Великої Британії — зняті з озброєння у вересні 2018 року

Музейні експонати
;Австралія
* N16-118 — Sea King Mk 50 виставлений в  біля .
«Shark 07» at the Australian Fleet Air Arm Museum
;Бельгія
* RS01 — Sea King Mk 48 виставлений в Королівському музеї збройних сил і військової історії в Брюсселі.
* RS03 — зберігається в Коксійде.
* RS05 — зберігається в Авіаційному коледжі Остенде, використовувався для навчання.
* RS02 & RS04 — зберігається в льотному стані Historic Helicopter Group, у Сомерсеті.

;Індія
* IN504 — Sea King Mk 42 виставлений в  у Бенгалуру, штат Карнатака.
* IN505 — Sea King Mk 42 виставлений в  в .

;Велика Британія
* XV677 — Sea King HAS.6 виставлений в  в Донкастері, Південний Йоркшир.
* XV712 — Sea King HAS.6 виставлений в  в Даксфорді, Кембриджшир.
* XZ574 — Sea King HAS.5 виставлений в  в . Вертоліт був переданий Військово-морським силам Великої Британії в 1976 році і базувався на авіаносці HMS Invincible під час операції Корпорейт. 23 квітня 1982 року, під час порятунку екіпажу потопленого Sea King HC.4 ZA311 вертольотом керував Його Високість Принц Ендрю.
* XZ585 — Sea King HAR.3 виставлений в  Музеї Повітряних сил Великої Британії у Лондоні.
* XZ592 — Sea King HAR.3 виставлений в музеї  в .
* XZ593 — Sea King HAR.3 зберігається в  в Стенлі, Фолклендські острови. Вертоліт був подарований жителям островів у 2016 році після зняття з озброєння. Згодом його виставлять у новій флігелі музею.
* XZ597 — Sea King HAR.3, відновлений до льотного стану Historic Helicopter Group, Сомерсет
* ZA298 — Sea King HC.4 виставлений в Музеї авіації флоту в Йовілтоні, Сомерсет. Має прізвисько «Король джунглів» () та відомий тим, що кілька разів пережив серйозні бойові пошкодження без жодного летального випадку. Спочатку під час Фолклендської війни він був уражений вогнем з аргентинського штурмовика A-4 Skyhawk, потім під час Боснійської війни він потрапив під вогонь зі стрілецької зброї, і, зрештою, під час війни в Афганістані він постраждав від прямого попадання протитанкововго РПГ.
* ZD477 — Sea King HC.4 виставлений в аеропарку Іст-Мідлендс.
* ZF122 — Sea King HC.4 — Historic Helicopter Group
* ZG822 — Sea King HC.4 Commando виставлений в Музеї авіації Південного Уельсу (SWAM), раніше стояв на озброєнні , поблизу Кардіффа

Характеристики (Sea King HAS.5)
Орфографічна спроєктована схема SH-3 Sea King.


Див. також


Примітки

Виноски


Бібліографія

* Allen, Patrick. Sea King. London: Airlife, 1993. .
* Armistead, Leigh and Edwin Armistead. Awacs and Hawkeyes: The Complete History of Airborne Early Warning Aircraft. St Paul, Minnesota: Zenith Imprint, 2002. .
* Baker, A.D. The Naval Institute Guide to Combat Fleets of the World 1998—1999. Annapolis, Maryland, US: Naval Institute Press, 1998. .
* Bilgrami, S. J. R. Dynamics of Sanctions in World Affairs. Bourne, Lincolnshire, UK: Atlantic Publishers, 2004. .
* Bud, Robert and Philip Gummett. ''Cold War, Hot Science: Applied Research in Britain's Defence Laboratories, 1945—1990. London: NMSI Trading, 2002. .
* Burden, Rodney A., Michael A. Draper, Douglas A. Rough, Colin A. Smith and David Wilton. Falklands: The Air War. Twickenham, UK: British Aviation Research Group, 1986. .
* Byers, R.B. The Denuclearisation of the Oceans. London: Taylor & Francis, 1986. .
* Carrara, Dino. «Sea Kings to the Rescue». ', Vol. 77, No. 6, Грудень 2009, pp. 78–82. .
* Chant, Christopher. Air War in the Falklands 1982. Oxford, UK: Osprey Publishing, 2001. .
* Chant, Christopher. A Compendium of Armaments and Military Hardware. London: Routledge, 1988. .
* Chartres, John. Westland Sea King: Modern Combat Aircraft 18. Surrey, UK: Ian Allan, 1984. .
* Chesneau, Roger. Aeroguide 10: Westland Sea King HAR Mk 3. Essex, UK: Linewrights, 1985. .
* Donald, David., Christopher Chant. Air War in the Gulf 1991. Oxford, UK: Osprey Publishing, 2001. .
* 
* Ellis, Ken. Wrecks & Relics 22nd edition. Manchester, UK: Crecy Publishing, 2010. .
* Freedman, Lawrence. The Official History of the Falklands Campaign: War and diplomacy. London: Routledge, 2005. .
* Fricker, John. «Pakistan's Naval Air Power». Air International, Vol. 40 No. 6. Червень 1991. pp. 297–301. .
* Gibbings, David. Sea King: 21 years Service with the Royal Navy. Yeovilton, Somerset, UK: Society of Friends of the Fleet Air Arm Museum, 1990. .
* Gillett, Ross. ''Australia's Armed Forces of the Eighties. Brookvale, New South Wales, Australia: Child & Henry, 1986. .
* Harding, Ian. «Going Strong at 40». Air International, Vol. 92, No. 3, Березень 2017. pp. 84–87. .
* Hewish, Mark. Air Forces of the World: An Illustrated Directory of All the World's Military Air Powers. New York: Simon & Schuster, 1979. .
* Hiranandani, G.M. Transition to Eminence: The Indian Navy 1976—1990. New Delhi, India: Lancer Publishers, 2005. .
* Hiranandani, G.M. Transition to Guardianship: Indian Navy 1991—2000. New Delhi, India: Lancer Publishers, 2012. .
* Hoyle, Craig. «World Air Forces Directory». Flight International, Vol 180 no. 5321, 13–19 грудня 2011. pp. 26–52. .
* Howard, Lee, Mick Burrow and Eric Myall. Fleet Air Arm Helicopters since 1943. Staplefield, Sussex, UK: , 2011. .
* James, Derek N. Westland Aircraft since 1915. London: Putnam, 1991. .
* Lake, Jon. «Westland Sea King: Variant Briefing». World Airpower Journal, Volume 25, Summer 1996, pp. 110–135. London: Aerospace Publishing. . .
* McGowen, Stanley S. Helicopters: An Illustrated History of their Impact. Santa Barbara, California: ABC-CLIO, 2005. .
* Ripley, Tim. Conflict in the Balkans, 1991—2000. Oxford, UK: Osprey Publishing, 2001. .
*  The Royal Air Force Handbook: The Definitive MoD Guide.'' London: Conway, 2006. .
* Singh, Pushpindar. «Sealand to Bear-Foxtrot…The History of India's Naval Air Arm: Part Two». Air International, Vol. 40 No. 1, Січень 1991. pp. 34–44. .
* Thorn, Jim and Gerard Frawley. International Directory of Military Aircraft 1996—1997. Fyshwick, Australian Capital Territory, Australia: Aerospace Publications, 1996. .
* Uttley, Matthew.  Westland and the British Helicopter Industry, 1945—1960: Licensed Production versus Indigenous Innovation. London: Routledge, 2001. .
* «Westland's Multi-role Helicopter Family: Omnifarious Sea King». Air International, Vol. 20, No. 5, Травень 1981, pp. 215–221, 251—252. .


Посилання

*  helis.com Section on the Westland Sea King 
*  Royal Australian Navy Sea King 
*  Sea King Mk7 Airborne Surveillance and Control 
*  Royal Air Force Sea Kings 











