

Борис Васильович Литвинов (; 12 листопада 1929, Луганське — 23 квітня 2010, Снєжинськ) — радянський і російський вчений-фізик, академік Російської академії наук (1997), спеціаліст в галузі атомної науки й техніки, досліджень фізики вибуху і високих щільностей енергії, один з авторів ядерних зарядів та ядерних вибухових пристроїв. Герой Соціалістичної Праці. Лауреат Ленінської премії.

Біографія
Борис Литвинов народився 12 листопада 1929 року в місті Луганське, Ворошиловградської області Української РСР (нині — Луганської області України).

У 1953 році закінчив Московський механічний інститут (з 1954 року — Національний дослідницький ядерний університет «МІФІ») за спеціальністю «Проєктування та експлуатація фізичних приладів та установок» з кваліфікацією інженера-фізика.

У 1952-1961 роках — в КБ-11 (нині Всеросійський науково-дослідний інститут експериментальної фізики). Саров (Нижньогородської області): лаборант, інженер, заступник начальника дослідницького відділення.

У 1961-1997 роках - головний конструктор НДІ-1011 (нині Всеросійський науково-дослідний інститут технічної фізики імені академіка Є. Забабахіна).

З 1978 року — одночасно перший заступник керівника наукового центру. Викладав і читав лекції для слухачів навчальних груп керівників ядерно-збройового комплексу у Центральному інституті підвищення кваліфікації Росатому Росії.

З 1997 року - заступник наукового керівника Всеросійського науково-дослідницького інституту технічної фізики ім. академіка Євгенія Забабахіна.

Помер 23 квітня 2010 року у Снєжинську на 81-му році життя. Похований на міському цвинтарі у Снєжинську.

Наукова діяльність
Займався створенням ядерних зарядів різного призначення: для стратегічних і тактичних ядерних сил СРСР та Російської Федерації, промислових ядерних вибухів, фізичних дослідів із використанням енергії ядерного вибуху. Ці заряди становлять основу ядерного арсеналу Росії. Він був одним з ініціаторів створення та застосування ядерних вибухових пристроїв промислового, невоєнного призначення. Під його керівництвом було проведено кілька ядерних вибухів у промислових цілях (гасіння аварійних газонафтових свердловин, дроблення та екскавація гірських порід родовищ корисних копалин).

Велику увагу приділяв забезпеченню ядерної та вибухової безпеки. Це знайшло відображення у його книгах, статтях та виступах. Він — учасник Пагвоського руху вчених, брав участь у міжнародних проєктах щодо проблем ядерного роззброєння та ядерних випробувань.

Академік Борис Литвинов — автор трьох монографій та співавтор 6 книг, автор та співавтор понад 300 статей, доповідей та науково-технічних звітів, має 11 авторських свідоцтв на винаходи.

Нагороди

* Герой Соціалістичної Праці (1981)
* Лауреат Ленінської премії (1966)
* Нагороджений трьома орденами Леніна (1962, 1977, 1981), орденом Жовтневої революції (1971), Трудового Червоного Прапора (1954), «За заслуги перед Батьківщиною» II (2000), III (1996, повторно у 1999 році, указ про нагородження втратив силу) та IV (2010) ступенів, багатьма медалями, удостоєний премії ім. Макєєва, Демидівської премії (2003)
* Почесний громадянин Челябінської області (2004)
* Почесний громадянин Снєжинська

Примітки


Література

* Литвинов Б. В. Воспоминания. Снежинск: Изд-во РФЯЦ-ВНИИТФ, 2013, 344 с.

Посилання

* 
*  Литвинов на сайте уральского отделения РАН
*  Конструктор, учёный, гражданин. Академику Б. В. Литвинову — 75
*  Биография на сайте РФЯЦ — ВНИИТФ
* 




































