
Тіло Прюкнер (; 26 жовтня 1940, м. Аугсбург, Німеччина — 2 липня 2020, м. Берлін, Німеччина) — німецький актор телебачення та кіно.

Життєпис
Тіло Прюкнер народився 26 жовтня 1940 року в Аугсбургзіі, в родині лікаря-педіатра Альфреда Прюкнера та його дружини Доротеї. Родина Прюкнерів має давні сімейні традиції в Гофі. Спочатку він навчався в гімназії Святої Анни в Аугсбурзі, а потім перейшов до гімназії Меланхтон в Нюрнберзі, де в 1960 році отримав атестат зрілості. Він покинув вивчення права, щоб розпочати акторську освіту в Мюнхені у Ганса Йозефа Бехера та Еллен Мальке.

З 1962 по 1964 рік працював у мюнхенському театрі «Шаубург», після чого працював у театрі «Санкт-Галлен», з 1966 по 1968 рік — у театрі «Обергаузен», а з 1968 по 1969 рік — у театрі «Шаушпільгауз» у Цюріху. З 1970 по 1973 рік грав у берлінському театрі «Шаубюне» (), де був одним із засновників. З 1973 року працював позаштатним актором у Баварському державному театрі в Мюнхені.

Після участі в телевізійних записах постановок у театрі «Шаубюне» його робота з режисерами Нового німецького кіно зросла, включаючи Бернгарда Зінкеля, Едгара Райца та Петера Фляйшмана. Він часто грав хворих або людей з обмеженими можливостями. 1976 року Прюкнер отримав Німецьку акторську премію за роль скрипаля Геншена Вурлітцера у фільмі «Бомбер і Паганіні». Серед його найбільш впізнаваних ролей у міжнародної аудиторії — кажана «Нічний Гоб» у фантастичному фільмі 1984 року «Нескінченна історія» та вченого доктора Ріхтера у науково-фантастичній комедії 2012 року «Залізне небо».

У наступні роки Прюкнер довів своє мистецтво інтерпретації різноманітних характерів у великій кількості кіно- і телепостановок, часто зображуючи дивакуватих або ексцентричних персонажів. Він з'явився в ролі детектива-іпохондрика Гернота Шуберта в телесеріалі «Адельгейда та її вбивство» протягом шести років, знявшись разом з Евелін Гаманн і Гайнцем Бауманом. З 2003 року мав постійну роль другого плану в телесеріалі «Комісар Лукас» як домовласник головної героїні, яку грала Ульріке Крінер. З 2015 року і до самої смерті грав головну роль у кримінальному серіалі ARD «Копи напрокат» про відставних поліцейських, яких знову беруть на роботу.

У 2013 році опублікував свій перший роман «Willi Merkatz wird verlassen».

Помер 2 липня 2020 року від раптової серцевої недостатності у Берліні.

Фільмографія


 Рік

Українська назва 

 Оригінальна назва 

 Роль


 1967

 

 Wilder Reiter GmbH

 


 1971

 

 Apokal

 


 1974

 

 Einer von uns beiden

 


 1974

 

 Die Verrohung des Franz Blum

 


 1975

 

 John Glückstadt

 


 1975

 

 Das Tal der tanzenden Witwen

 


 1975

 

 Familienglück

 


 1975

 

 Berlinger

 


 1976

 

 Paule Pauländer

 


 1976

 

 Sternsteinhof

 


 1976

 Бомбер і Паганіні

 Bomber & Paganini

 


 1977

 

 Grete Minde

 


 1978

 

 Der Mann im Schilf

 


 1978

 

 Der Schneider von Ulm

 


 1979

 

 Die Hamburger Krankheit

 


 1979

 

 Der Willi-Busch-Report

 


 1979

 

 Lena Rais

 


 1980

 

 Die Kinder aus Nr. 67 oder Heil Hitler, ich hätt’ gern ’n paar Pferdeäppel

 


 1981

 

 Der Zauberberg

 


 1983

 

 Der Schnüffler

 


 1984

 

 Kassensturz

 


 1984

 

 Die unendliche Geschichte

 


 1984

 

 Didi – Der Doppelgänger

 


 1984

 

 Wenn ich mich fürchte

 


 1984

 

 Tiger – Frühling in Wien

 


 1984

 

 Donauwalzer

 


 1987

 

 Der kleine Staatsanwalt

 


 1988

 

 Wallers letzter Gang

 


 1989

 

 Verfolgte Wege

 


 1989

 

 Hab ich nur deine Liebe

 


 1992

 

 Deutschfieber

 


 1997

 

 Alle für die Mafia

 


 1998

 

 Die Siebtelbauern

 


 2001

 

 Pinky und der Millionenmops

 


 2002

 

 Goebbels und Geduldig

 


 2007

 

 Die Fälscher

 


 2008

 

 Räuber Kneißl

 


 2009

 

 Whisky mit Wodka

 


 2012

 Залізне небо

 Iron Sky

 


 2012

 

 Bis zum Horizont, dann links!

 


 2013

 Східний вітер

 Ostwind

 Пан Канн


 2014

 

 Coming In

 


 2014

 

 Honig im Kopf

 


 2015: 

 Східний вітер 2

 Ostwind 2

 Пан Канн


 2015

 

 Kleine Ziege, sturer Bock

 


 2017

 Східний вітер 3: Спадщина Ори

 Ostwind: Aufbruch nach Ora

 Пан Канн


 2019

 Східний вітер 4: Легенда про воїна

 Ostwind – Aris Ankunft

 Пан Канн


 2021

 Східний вітер 5: Великий ураган

 Ostwind – Der große Orkan

 Пан Канн


Нагороди
* Німецька акторська премія (1976, )
* Приз читацького журі (1980)

Книги
* 

Примітки


Посилання
* 
*  Тіло Прюкнер на filmportal.de
*  Література Тіло Прюкнера в каталозі Німецької національної бібліотеки





