
Корона Святого Едуарда () — центральна прикраса Королевських регалій Великої Британії. Корона, названа на честь святого Едуарда Сповідника, традиційно використовувалася для коронування англійських і британських монархів починаючи з ХІІІ століття.

Оригінальна корона була священною реліквією, яка зберігалася у Вестмінстерському абатстві, місці поховання Едуарда, доки регалії не були продані або переплавлені, коли парламент скасував монархію в 1649 році під час громадянської війни в Англії.

Сучасна версія корони Святого Едуарда була виготовлена для Карла II у 1661 році. Вона виготовлена із суцільного золота, має висоту 30 сантиметрів, вагу 2,23 кілограма і прикрашене 444 дорогоцінними та напівдорогоцінними каменями. За вагою та зовнішнім виглядом корона подібна до оригіналу, але її арки барокові.

Після 1689 року її не використовували для коронування монарха понад 200 років. У 1911 році традиція була відроджена Георгом V, і всі наступні монархи (крім Едуарда VIII, який взагалі ) були короновані з використанням корони Святого Едуарда. Стилізоване зображення цієї корони використовується на гербах, значках, логотипах та різних інших знаках розрізнення держав Співдружності, щоб символізувати королівську владу короля Карла III.

Коли корона Святого Едуарда не використовується, вона виставлена на загальний огляд у  у Лондонському Тауері.

==ОписКорона святого Едуарда виготовлена із 22-каратного золота, окружністю — 66 см, висотою — 30 см, вагою — 2,23 кг. Вона має чотири геральдичні лілії та чотирьох тамплієрських хрестів, які підтримують дві низькі арки, увінчані  та тамплієрським хрестом, арки та монде символізують . Її фіолетова оксамитова шапка оздоблена горностаєм. Вона оздоблена 444 дорогоцінними та напівдорогоцінними каменями, включаючи 345 аквамаринів у огранці «троянда», 37 білих топазів, 27 турмалінів, 12 рубінів, 7 аметистів, 6 сапфірів, 2 , 1 гранат, 1 шпінель і 1 карбункул.

Загальна вартість всіх коштовностей і золота, використаних для виготовлення корони Святого Едуарда, оцінюється в понад 3,6 мільйона фунтів стерлінгів (понад 4 мільйони євро/доларів), але сама корона практично безцінна через її історичну та символічну цінність.
ВикористанняХоча вона вважається офіційною короною монарха, лише шість монархів були короновані короною Святого Едуарда з часів Реставрації: Карл II (1661), Яків II (1685), Вільгельм III (1689), Георг V (1911), Георг VI (1937) та Єлизавета II (1953). Марія II і Анна були короновані власними малими діамантовими коронами; Георг I, Георг II, Георг III і Вільгельм IV були короновані ; Георг IV був коронований великою , зробленою спеціально для цієї нагоди; а королева Вікторія та Едуард VII вирішили не використовувати Корону Святого Едуарда через її вагу, а замість цього використали легшу версію корони Британської імперії 1838 року. Коли корону Святого Едуарда не використовували для коронації монарха, її клали на вівтар під час коронації; однак її взагалі не було на коронації королеви Вікторії.
У геральдиціКорона Святого Едуарда широко використовується як геральдична емблема Сполученого Королівства, вона зображена на безлічі емблем і знаках розрізнення. Оскільки Сполучене Королівство є конституційною монархією з відповідальним урядом, корона також може символізувати «суверенітет (або владу) монарха». Її можна знайти, серед іншого, на Королівському шифрі; Королівському гербі Сполученого Королівства; королівських бейджах Англії; а також емблемах , , , британської армії, Королівської морської піхоти, Королівських військово-повітряних сил і . Вона також утворює логотип Royal Mail, поштової служби Сполученого Королівства. (У Шотландії  може з'явитися замість Корони Святого Едуарда).
Історія==
===Походженнягобелену з Байо
Едуард Сповідник носив свою корону на Великдень, Трійцю та Різдво. У 1161 році він був визнаний святим, а предмети, пов'язані з його правлінням, стали святими мощами. Ченці на місці його поховання у Вестмінстерському абатстві стверджували, що Едуард попросив їх вічно піклуватися про його регалії під час коронацій усіх майбутніх англійських королів. Хоча це твердження, ймовірно, було саморекламою з боку абатства, і деякі регалії, ймовірно, були взяті з могили Едуарда, коли він був там повторно похований, це стало визнаним фактом, таким чином встановивши перший відомий набір спадкових коронаційних регалії в Європі. Корона, яка називається короною Святого Едуарда, вперше була використана для коронації Генріха III у 1220 році, і, як стверджують, це була та сама корона, яку носив Едвард.
Свята реліквіяУ давнину корону описували як «Корона короля Альфреда із золотого дроту з невеликими каменями та двома маленькими дзвіночками», вагою 2,25 кг і загальною вартістю 248 фунтів стерлінгів. Іноді її називали Короною короля Альфреда через напис на кришці її коробки, який у перекладі з латинської мови звучав так: «Це головна корона з двох, якими були короновані королі Альфред, Едуард та інші». Однак немає жодних доказів, які б підтверджували тезу про те, що вона датована часами Альфреда, і в наказі про коронацію вона завжди згадувалася як Корона Святого Едуарда.

Корона Святого Едуарда рідко залишала Вестмінстерське абатство, але коли Річард II був змушений зректися престолу в 1399 році, він наказав принести корону в Лондонський Тауер, де він символічно передав її Генріху IV, сказавши: «Я представляю і віддаю тобі цю корону якою я був коронований королем Англії, і всі пов’язані з нею права».

Її використовували в 1533 році для коронації другої дружини Генріха VIII, Анни Болейн, що було безпрецедентним для королеви-консорта. У період Тюдорів під час коронації на голови монархів клали три корони: корону Святого Едуарда,  та «багату корону» (), зроблену спеціально для короля чи королеви. Після англійської Реформації нова церква Англії засудила шанування середньовічних реліквій, і, починаючи з коронації Едуарда VI у 1547 році, значення корони Святого Едуарда як святої реліквії було применшене під час церемонії.

Під час громадянської війни в Англії парламент продав середньовічну корону Святого Едуарда, яку Олівер Кромвель вважав символом «огидного правління королів».
РеставраціяЯкова II Англійського в 1685 році
Монархія була відновлена в 1660 році, і в рамках підготовки до коронації Карла II, який жив у вигнанні за кордоном, Королівський золотар, сер , надав нову корону Святого Едуарда. Вона була створена таким чином, щоб дуже нагадувати середньовічну корону з важкою золотою основою та скупченнями напівдорогоцінного каміння, але арки стали виразно барокові.

Наприкінці 20-го століття було вважалося, що золото для виготовлення нової корони було використано з оригінальної корони Святого Едуарда, оскільки вони майже однакові за вагою, а в 1661 році на ці матеріали не було виставлено жодного рахунку. Корона також використовувалася під час  з Олівера Кромвеля, лордом-протектором Англії з 1653 до 1658 років. На підставі цих фактів письменник та історик Мартін Голмс у статті 1959 року для  дійшов висновку, що в часи  корону Святого Едуарда було врятовано з плавильного котла, а її золото було використано для виготовлення нової корони часів Реставрація. 

Його теорія стала , і багато книг, у тому числі офіційні путівники по коштовностях корони в лондонському Тауері, повторювали його твердження як факт. У 2008 році нове дослідження показало, що коронаційна корона та скіпетр були виготовлені в 1660 році в очікуванні ранньої коронації, яку кілька разів відкладали. Інші регалії були замовлені в 1661 році після того, як парламент збільшив бюджет на знак вдячності королю. Корона, що використовувалася під час траурного прощання із Кромвелем, ймовірно, була зроблена з позолоченого недорогоцінного металу, такого як олово або мідь, як це було звичайно в Англії XVII століття; наприклад, корона, використана на похоронах Якова VI і I, коштувала лише 5 фунтів стерлінгів і була прикрашена підробленими коштовностями.

У 1671 році  ненадовго вкрав корону з Лондонського Тауера, розплющивши її молотком, щоб її можна було приховати під одягом. Для коронації Якова II було створено новий , а для Вільгельма III основу змінили з кола на овал. Після коронації Вільгельма III у 1689 році монархи воліли бути коронованими легшою, виготовленою на замовлення короною (як це було із ) або своєю державною короною, тоді як корона святого Едуарда зазвичай лежала на головному вівтарі.
XX століття та наші дніМонограма Єлизавети II
Едуард VII мав намір відродити традицію коронування короною Святого Едуарда в 1902 році, але в день коронації він ще відновлювався після операції на апендициті, і замість цього він носив легшу Імператорську державну корону. 

Коштовності брали в оренду для використання в короні та видаляли після коронації до 1911 року, коли назавжди встановили 444 дорогоцінні та напівдорогоційні камені. Штучні перли на арках і основі були замінені золотими намистинами, які на той час були покриті платиною. Її смуга також була зменшена, щоб відповідати розміру голови Георга V, першого монарха, увінчаного короною Святого Едуарда за понад 200 років, зменшивши загальну вагу корони з 82 тройських унцій (2,6 кг) до 71 тройської унції (2,2 кг).

Вона використовувався для коронування його наступника Георга VI у 1937 році та королеви Єлизавети II у 1953 році, яка вирішила викорстовувати стилізоване зображення цієї корони на гербах, значках, логотипах та різних інших знаках розрізнення у державах Співдружності, щоб символізувати її королівську владу. У цьому контексті вона замінила , використання якої запровадив Едуард VII у 1901 році. Використання зображення корони таким чином здійснюється з дозволу монарха.

4 червня 2013 року корона Святого Едуарда була виставлена на головному вівтарі у Вестмінстерському абатстві під час служби з нагоди 60-ї річниці , що стало першим випадком, коли вона покинула  у Лондонському Тауері з 1953 року.
 Див. також * Коронаційна корона
* 
 Примітки ==
===ВиноскиЦитування Бібліографія * 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

 Посилання ==

*  
*  Коштовності корони на сайті Королівської родини 








