З моменту появи жанру кіберпанк кілька похідних від кіберпанку стали визнаними як окремі піджанри в спекулятивній фантастиці, особливо в науковій фантастиці.

Замість того, щоб обов’язково поділяти цифрову та механічну обстановку кіберпанку, ці похідні можуть відображати інші футуристичні або навіть ретрофутуристичні якості, які взяті з кіберпанку або аналоґічні йому: світ, побудований на одній конкретній технолоґії, яка екстраполюється на високоскладний рівень (це може бути навіть фантастична чи анахронічна технологія, схожа на ретрофутуризм), жорсткий трансреальний міський стиль або особливий підхід до соціяльних тем.

Стимпанк, один із найвідоміших із цих піджанрів, визначено як «різновид технологічної фентезі»; інші в цій категорії іноді також включають аспекти наукової та історичної фентезі. Учені писали про стилістичне місце цих піджанрів у постмодерній літературі, а також про їхню неоднозначну взаємодію з історичною перспективою постколоніалізму.

Історія
Американський письменник Брюс Бетке ввів термін «кіберпанк» у своєму однойменному оповіданні 1980 року, запропонувавши його як ярлик для нового покоління «панківських» жанрів, натхненних уявленнями, притаманними інформаційній епосі. Цей термін швидко присвоїли як ярлик, який використовувався для робіт Вільяма Гібсона, Брюса Стерлінґа, Джона Ширлі, Руді Ракера, Майкла Суонвіка, Пета Кадігана, Льюїса Шайнера, Річарда Кадрі та інших. Автор наукової фантастики Лоуренс Персон, визначаючи посткіберпанк, узагальнив характеристики кіберпанку таким чином:

«Персонажі класичного кіберпанку були марґіналізованими, відчуженими одинаками, які жили на межі суспільства в загалом дистопічному майбутньому, де на повсякденне життя впливали швидкі технологічні зміни, всюдисуща сфера даних комп’ютеризованої інформації та інвазивна модифікація людського тіла.»


Актуальність кіберпанку як жанру для панк-субкультури є дискусійною та ускладнюється відсутністю визначеної субкультури «кіберпанк». Там, де невеликий «кібер» рух поділяє теми з кіберпанковою фантастикою, а також черпає натхнення з панку та ґотики, кіберкультура є значно популярнішою, хоча й менш визначеною, охоплюючи віртуальні спільноти та кіберпростір загалом і зазвичай охоплюючи оптимістичні очікування щодо майбутнього. Незважаючи на це, кіберпанк уважається успішним жанром, оскільки він захопив багатьох нових читачів і забезпечив такий рух, який постмодерні літературознавці вважали привабливим. Крім того, автор Девід Брін стверджує, що кіберпанк зробив наукову фантастику більш привабливою та прибутковою для мейнстрімових медія та образотворчого мистецтва загалом. 6

Стиль кіберпанк описує ніґілістичну та андеґраундну сторону цифрового суспільства, яке розвивалося в останні два десятиліття 20 століття. Світ кіберпанку є антиутопічним, тобто він є антитезою утопічних візій, які дуже часто зустрічаються в науковій фантастиці середини двадцятого століття, типовою для світу «Зоряного шляху», хоча й включає деякі з цих утопій, головним чином у питанні поділ між тілом і розумом, багато обговорювані з часів картезіянської філософії. Іноді його взагальнено визначають як «кіберпанк-фентезі» або «кіберфентезі» — твір у жанрі фентезі, що стосується Інтернету або кіберпростору. Серед найвідоміших експонентів зазвичай називають Вільяма Ґібсона за його надзвичайно інноваційні та ориґінальні оповідання та романи зі стилістичної та тематичної точки зору, та Брюса Стерлінґа за теоретичну розробку. Пізніше Стерлінґ визначив кіберпанк як «новий тип інтеграції». Накладення світів, які були формально розділені: сфера високих технологій і сучасна андерграундна культура. 7 8

Футуристичні напрямки
Біопанк
Біопанк спирається на синтетичну біологію та біотехнології (наприклад, біонанотехнології та біоробототехніку), зазвичай зосереджуючись на потенційних небезпеках для генної інженерії та вдосконалення. 9 Як такий, цей жанр зазвичай зображує небажані наслідки біотехнологічної революції в найближчому майбутньому після відкриття рекомбінантної ДНК.

З’явившись у 1990-х роках, біопанк-фантастика зазвичай описує боротьбу окремих осіб або груп, часто результат людських експериментів, на тлі тоталітарних урядів чи меґакорпорацій, які зловживають біотехнологіями як засобом соціяльного контролю чи отримання прибутку.

Як і в посткіберпанку, індивідів найчастіше модифікують і вдосконалюють шляхом генетичних маніпуляцій їхніми хромосомами, а не за допомогою протезного кіберпрограми чи сухих нанотехнологій (хоча, як і в нанопанку, біо-, нанотехнології та кіберпрограми часто співіснують), а іноді й із іншими біотехнологіями, такими як як нанобіотехнології, спеціяльні біоінженерні органи, нервові та тканинні трансплантати.

Приклади фільмів: «Голий обід» (1991), «Гаттака» (1997), «Діти людські» (2006) і «Вечірня» (2022). 9

Кібернуар
Кібернуар — історія жанру нуар, яка розміщується в сеттинґу кіберпанку.

Інші запропоновані напрямки
Ельфпанк
Ельфпанк — це піджанр міської фентезі, в якому традиційні мітолоґічні істоти, такі як феї та ельфи, перенесені з сільського фолькльору в сучасне міське середовище.

Цей жанр зустрічається в книгах з 1980-х років, включаючи такі твори, як «Війна дубів» Емми Булл, «Павутинна сокира» Гаєля Бавдіно, серія «Артеміс Фавл» Еоїна Кольфера, серія «Гаррі Потер» Дж. К. Роулінґ і «Дочка залізного дракона» Майкла Суонвіка. У той час вона також існувала в інших середовищах, наприклад, у рольовій грі Shadowrun 1989 року. Події відбуваються в недалекому майбутньому і вважалися б традиційним кіберпанком, якби не поява орків, ґномів, ельфів, тролів та драконів, а також повернення магії.

Під час церемонії нагородження Національної книжкової премії 2007 року суддя Елізабет Партридж пояснила різницю між ельфпанком і міською фентезі, посилаючись на думки колеги судді Скотта Вестерфельда про твори Голлі Блек, яку вважають «класичним ельфпанком»: істоти, зображені в ельфпанку є ті, які вже існували в літературі — міська фентезі, з іншого боку, «може мати деяких повністю вигаданих довбаних істот». 76

Анімаційний фільм Pixar 2020 року «Уперед» є прикладом фантастики ельфпанку, дія якої відбувається в «приміському фентезійному світі», який поєднує сучасні та мітичні елементи. 77 Фільм Netflix «Яскравий » — ще один приклад ельфпанку в кіно.

Примітки