
Sauromalus varius — це вид з родини ігуанових, ендемічний для острова Сан-Естебан (Мексика) у Каліфорнійській затоці. Це найбільший із п'яти видів роду, і він знаходиться під найбільшою загрозою.

Опис
Це найбільший вид роду, сягає 61 см у довжину тіла та 76 см у загальну довжину та важить до 1,4 кг. Його вважають хрестоматійним прикладом острівного гігантизму, оскільки він у три-чотири рази більший за своїх материкових аналогів. Шкіра самця сіра з коричнево-жовтими плямами по всьому тілу, а обличчя сіро-чорне. Самка більш тьмяна на вигляд, з меншою кількістю плям. Забарвлення забезпечують майже ідеальний камуфляж проти деяких їхніх хижаків.

Поведінка
Ці великі ящірки, як відомо, нешкідливі для людини, тікають від потенційних загроз. Коли його турбують, S. varius вклинюється в тісну щілину скелі, ковтає повітря та надуває своє тіло, щоб закріпитися. Самці сезонно й умовно територіальні. Велика кількість ресурсів створює ієрархію на основі розміру, де один великий самець домінує над меншими самцями. S. varius використовують комбінацію кольорів і фізичних проявів, а саме «віджимання», махання головою та роззявлення рота, щоб спілкуватися та захищати свою територію.

S. varius є денними тваринами, і оскільки вони ектотермічні, проводять більшу частину свого ранку та зимових днів, гріючись на сонці. Ці ящірки добре пристосовані до умов пустелі; вони активні при температурах до 39 °C. 

Парування відбувається з квітня по липень, з червня по серпень відкладають від 5 до 16 яєць. Яйця вилуплюються наприкінці вересня.

Ці ігуани можуть жити 25 років і більше.

Дієта
Ці ігуани воліють жити в лавових потоках і скелястих районах з закутками і щілинами, доступними для відступу в разі загрози. Ці території зазвичай вкриті креозотовим кущем і кактусами чолла, які складають основну частину їхнього раціону, оскільки тварина в основному травоїдна. S. varius живляться також листям, плодами і квітами однорічних і багаторічних рослин і навіть бур'янами; комахи є додатковою здобиччю, якщо їх взагалі їдять.

Примітки






