
Національний Пантеон був побудований з 1714 по 1746 рік іспанцем Джеронімо Кезада і Гарсон і спочатку був церквою єзуїтів.   Споруда побудована в неокласично-ренесансному стилі. Сьогодні споруда є національним символом Домініканської Республіки та місцем останнього спочинку найпочесніших громадян Республіки. 
 Вхід до пантеону

Історія
Єзуїти проводили тут меси до 1767 року. Після 1767 року він використовувався як тютюновий склад, а потім як перший домініканський театр для суто мистецьких цілей товариством Amantes de las Letras у 1860 році до 1878 року, коли він став театром La Republicana, який діяв до 1917 року.  До 1956 року тут розміщувалися урядові установи.

У 1956 році за наказом тодішнього диктатора Рафаеля Трухільо іспанський архітектор Хав’єр Боррозо відреставрував будівлю, щоб вона служила новій меті національного мавзолею. Спочатку Трухільо передбачав бути похованим у Національному пантеоні, але сьогодні це місце, де вшановують найвідоміших людей країни, серед інших вбивць Трухільо. 

Поховані видатні люди

* Франциско Грегоріо Білліні – домініканський письменник, педагог і політик італійського походження.
* Консепсьон Бона – вчителька дитячого садка, яка брала участь у розробці прапора Домініканської Республіки
* Педро Франциско Боно – італо-французький домініканець, політик, соціолог та інтелектуал
* Франциско Кааманьо – домініканський військовий і політик, який обійняв пост президента Домініканської Республіки під час громадянської війни 1965 року.
* Хуан Баутіста Камбіасо – був дослідником італійського походження, адміралом і матросом Домініканського флоту.
* Антоніо Дюверже — домініканський генерал французького походження, який брав участь у Війні за незалежність Домініканської Республіки.
* Улісес Франсіско Еспайлат – домініканський письменник і президент.
* Фабіо Фіалло – домініканський письменник, поет, політик і дипломат
* Хосе Марія Кабрал – домініканський військовий і політик. Він був першим верховним вождем Домініканської Республіки
* Хосе Габріель Гарсія – домініканський військовий, історик, політик, журналіст і видавець.
* Франциско Енрікес-і-Карвахаль – лікар, юрист, письменник, педагог і президент Домініканської Республіки.
* Педро Енрікес Уренья – домініканський есеїст, філософ, гуманіст, філолог і літературний критик.
* Грегоріо Луперон — домініканський військовий генерал і президент.
* Еухеніо Марія де Хостос – пуерторіканський педагог, філософ, юрист, прозаїк і борець за незалежність Пуерто-Ріко.
* Хосе Нуньєс де Касерес – домініканський політик і письменник. Він відомий як єдиний президент Республіки Іспанська Гаїті
* Еміліо Пруд'Омм – франко-домініканець, відомий тим, що є автором слів домініканського національного гімну.
* Гаспар Поланко – домініканський військовий генерал і політик.
* Хуан Санчес Рамірес — домініканський солдат, який служив генерал-капітаном сучасної Домініканської Республіки.
* Хосе Руфіно Рейес і Сьянкас — домініканський композитор
* Беніньо Філомено де Рохас – був главою держави та президентом Домініканської Республіки
* Педро Сантана — домініканський військовий генерал, президент і 1-й маркіз Лас Каррерас.
* Сокорро Санчес дель Росаріо – домініканський педагог і журналіст. Вона була першою журналісткою-феміністкою країни.
* Марія Тринідад Санчес – домініканська бориця за свободу та героїня Домініканської війни за незалежність.
* Саломе Уренья – домініканська поетеса та рання прихильниця вищої освіти для жінок
Посилання
*  Відеоекскурсія по Санто домінго

Примітки


