
Микола Іванович Бурячо́к ( 18 серпня 1911, Київ —  13 січня 1977, Київ) — український радянський архітектор, живописець, реставратор, мистецтвознавець. Син художника Івана Бурячка.

Біографія
Народився  року в місті Києві (нині Україна). Упродовж 1933—1935 років працював художником у Будинку культури заводу «Більшовик» у Києві. В якості декоратора оформляв вистави Київського оперного театру, Київського театру музичної комедії та Київського театру юного глядача.

1940 року навчався у Київському художньому інституті; у 1945—1950 — в Академії мистецтв Латвійської РСР у Ризі, де його викладачами були зокрема Лео Свемп та Уга Скулме.

Протягом 1957—1963 років брав участь у реставрації фресок Софіївського собору в Києві та відбудові Бахчисарайського палацу в Криму. Помер у Києві 13 січня 1977 року.

Творчість
Працював у галузі монументального і станковго живопису (створював пейзажі). Серед робіт:
;стінопис
* розписи плафонів у Палаці культури коксохімічного комбінату у місті Горлівці (1951, у співавторстві);
* розписи плафонів у Палаці культури в селищі Рутченковому (1955);
* панно (ескіз та його втілення) в Будинку культури у Новій Каховці (1956);
* мозаїчне панно в школі № 22 у Кременчузі (1965);
* фасадна стіна ресторану аеропорту «Жуляни» в Києві (1970);
;живопис

* «Автопортрет» (1957);
* «Подвір'я Софії Київської» (1957);
* «Літо» (1958);
* «Вид на Поділ» (1958);
* «Жоржини» (1959);
* «Морські хвилі» (1960);
* «Квіти на вікні» (1962);
* «Хата в Седневі» (1962);
* «Зимовий краєвид в Криму» (1963).

Брав участь у розробленні проєкту Арки возз'єднання Росії та України в Києві.

Література
* Бурячок Микола Іванович // ;
* 

















