
Посмітюха товстодзьоба (Galerida magnirostris) — вид горобцеподібних птахів родини жайворонкових (Alaudidae). Мешкає в Південній Африці.

Опис
Товстодзьоба посмітюха
Товстодзьоба посмітюха
Довжина птаха становить 18 см, вага 48-50 г. Довжина хвоста становить 58-61 мм, довжина дзьоба становить 18,7-23,5 мм. Виду не притаманний статевий диморфізм. 

Верхня частина тіла бурувата, поцяткована чорнуватими смужками, на задній частині шиї і надхвісті вони найменш виражені. Верхні покривні пера хвоста сірувато-коричневі, окреме пера мають темні стрижні. Шия поцяткована тонкими білуватими смужками, навколо очей білуваті смуги. Підборіддя і горло білуваті, у деяких особин поцятковані темними плямками. Груди білуваті, часто з охристими або рудувато-охристим відтінком, поцятковані темними смугами. Решта нижньої частини тіла білувата або охриста. 

Махові пера темно-коричневі, зовнішні опахала мають світлі краї, кінчики махових пер також світлі. Хвіст темно-коричневий, крайні стернові пера мають вузькі охристі або білуваті краї. 

Дзьоб міцний, темний, знизу біля основи світліший, охристий, ніздрі покриті пір'ям. На голові чуб, пера, що його формують, більш короткі і широкі, ніж у інших посмітюх.

Підвиди
Виділяють три підвиди:
* G. m. magnirostris (Stephens, 1826) — південний захід ПАР;
* G. m. sedentaria Clancey, 1993 — південний захід Намібії і захід ПАР;
* G. m. harei (Roberts, 1924) — центр ПАР і захід Лесото.

Поширення і екологія
Товстодзьобі посмітюхи мешкають в Південно-Африканській Республіці, Намібії і Есватіні. Вони живуть в напівпустелях, на пустищах кару і в чагарникових заростях фінбошу. Ведуть переважно осілий спосіб життя.

Іржасті посмітюхи живляться переважно комахами, а також насінням і пагонами рослин. Пташенят годують личинками жуків. Гніздяться на землі, серед трави або чагарників. Гніздо встелюється шерстю, пір'ям і м'яким рослинним матеріалом. В кладці від 2 до 4 яєць. За пташенятами доглядають і самиці, і самці. Товстодзьобі посмітюхи співають, сидячи на землі, або в польоті. Самці підіймаються на висоту 15-20 метрів, кружляють, співаючи, після чого падать вниз, згорнувши крила.

Примітки


Джерела
* Rudolf Pätzold: Die Lerchen der Welt. Westarp Wissenschaften, Magdeburg 1994, ISBN 3-89432-422-8.
* Rudolf Pätzold: Kompendium der Lerchen. Alle Lerchen unserer Erde. Jan-Schimkat-Medienpublikation, Dresden 2003, ISBN 3-00-011219-7.

Посилання
* Thick-billed lark -  Species text in The Atlas of Southern African Birds.








