
Петро Герасимович Драче́нко ( 12 квітня 1913, Алексєєвка —  24 липня 1996, Київ) — український живописець і педагог; член Спілки радянських художників України з 1940 року.

Біографія
Народився  року в селі Алексєєвці Уральської області Російської імперії (нині Західноказахстанська область Казахстану) у багатодітній селянській сім'ї. Його батьки були переселенцями з Одещини, які приїхали освоювати нові землі. 1919 року помер його батько, а 1922 року мати, після чого він повернувся до Одеси. Після закінчення художньої профшколи, упродовж 1930—1934 років навчався на мальовничому факультеті Одеського художнього інституту, був учнем Павла Волокидіна. У 1934—1940 роках продовжив навчання у Київському художньому інституті. Дипломна робота — картина «Любов» (керівник Олексій Шовкуненко).

Брав участь у німецько-радянській війні. Служив червоноармійцем у стрілецьких військах. У жовтні 1941 року отримав поранення і потрапив у ворожий полон, в якому зокрема ремонтував шляхи у Прибалтиці. З 1944 року перебував у концтаборі у німецькому місті Вупперталі. Восени 1945 року був звільнений американцями, і йому було дозволено повернутися додому. Дізнавшись, що потрапить у радянський концтабір, зважився на втечу. Після самочинного прибуття до Києва йому чотири роки не видавали паспорт, не дозволяли виїжджати з міста. За підтримки Комітету у справах мистецтв влаштувався викладачем живопису у Київську середню художню школу, в якій працював протягом 1946—1949 років. Серед учнів: Васецький Григорій Степанович, Польовий Геннадій Петрович, Зарецький Віктор Іванович, Куткін Володимир Сергійович, Лопухова Надія Йосипівна, Шаталін Віктор Васильович, Якутович Георгій В'ячеславович.

З 1950 року працював на Київському художньому комбінаті. 6 квітня 1985 року нагороджений орденом Вітчизняної війни ІІ ступеня. Жив у Києві в будинку на вулиці Шолом-Алейхема, № 6, квартира № 152. Помер у Києві 24 липня 1996 року.

Творчість
Працював у галузі станкового живопису. Володів безліччю технік: олійний живопис, акварель, пастель, олівець. Автор пейзажів, портретів, натюрмортів, історичних і тематичних полотен. Серед робіт:
 
;портрети
* «Класичний портрет натурщиці» (1948);
* дружини (1952, 1965);
* маршала Івана Конєва (1952);
* Іллі Шифмана (1957);
* «Українська дівчина» (1958);
* «Мій синок» (1960);
* «Незнайомка» (1963);
* Б. Ладиженського (1970);
* «Мої знайомі» (1970);
;пейзажі
* «Озеро» (1938);
* «Старий будинок» (1938);
* «Осінь» (1947);
* «Відлига» (1950);
* «Березень» (1955);
* «Весна» (1956);
* «Берези» (1956);
* «Березовий ліс» (1957);
* «Багряний захід» (1957);
* «Київ. Пуща-Водиця» (1957);
* «У парку Тараса Шевченка» (1958);
* «Київ. Седнів» (1958);
* «Зимовий етюд» (1959);
* «Квітень» (1959);
* «Випав сніг» (1960);
* «Осінні перламутри» (1978);
* «Льодохід» (1983);
* «Осінь у парку» (1984);
* «Озимина» (1985);
* «Київ. Русанівські сади» (1986);
* «Лісовий пейзаж» (1986);
* «Багряний захід» (1986);
* «Захід у Пущі-Водиці» (1986);
* «Повінь» (1986);
* «Протока» (1987);
* «Заводь» (1987);
* «Біля причалу» (1988);
* «Лісова галявина» (1988);
* «Сонячний промінь» (1988);
* «Осінь» (1988);
;натюрморти
* «Троянди» (1950);
* «Натюрморт із чорною стрічкою» (1952);
* «Піони» (1957);
;тематичні полотна
* «Запорозька Січ» (1939);
* «Любов» (1940);
* «Повернення з роботи» (1940);
* «Колгоспне весілля» (1947);
* «Голова Верховної Ради УРСР Михайло Гречуха вручає орден Героя Соціалістичної Праці Олені Хобті» (1949);
* «Юність» (1957);
* «Київ. Хрещатик у дні Всесвітнього конгресу молоді» (1960);
* «Штурм Перекопу» (1963);
* «Повстання селян у селі Безуглівці у 1861 році. Чернігів» (1964);
* «З нагоди урожаю» (1967);
* «Табун у горах» (1970).

Брав участь у республіканських виставках з 1947 року, всесоюзних — з 1939 року, зокрема:
* всесоюзній виставці молодих художників присвяченій 20-річчю ВЛКСМ (1939, Москва);
* 2-й виставці дипломних робіт художників вишів 1940 року (1941, Москва);
* 9-й українській художній виставці 1917—1947 (1948, Київ);
* ювілейній художній виставці УРСР (1957, Київ);
* художній виставці «Радянська Україна» (1960, Київ).
У 2003 році, за сприяння вдови художника та Київськохї організації Національної спілки художників України, в Києві відбулася посмертна виставка художника.

Роботи художника зберігаються в Національному художньому музеї України у Києві, Чернігівському, Одеському, Сумському, Лебединському художніх музеях, а також приватних збірках в Україні та за її межами.

Примітки


Література
* Драченко Петро Герасимович // ;
* Драченко Петро Герасимович // ;
* Драченко, Петр Герасимович // Художники народов СССР. Биобиблиографический словарь. Том 3. Москва. Искусство. С. 456 ;
* 


















