

Лідія Мосс Бредлі (  —  ) — заможний президент банку та філантроп, відома своєю благодійною діяльністю. У 1897 році вона заснувала Політехнічний інститут ім. Бредлі в Пеорії, штат Іллінойс.

Рані роки
Лідія Мосс народилася 31 липня 1816 року в місті Вівей, штат Індіана, на березі річки Огайо. Вона була донькою жителя округу Лаудун, штат Вірджинія, Зілі Мосса й онукою капелана часів війни за незалежність Натаніеля Мосса. Її матір'ю була уродженка округу Фокір, штат Вірджинія, Джанетт (Гласскок) Мосс.

Згідно з її біографічним нарисом до Національної зали слави жінок, Лідія Мосс «виросла на кордоні» і «здобула освіту в зрубі». Насправді вона жила у Веві зі своєю родиною, поки не вийшла заміж за Тобіаса С. Бредлі 11 травня 1837 року. У віці 31 року вона з чоловіком переїхала до Пеорії, штат Іллінойс. Протягом наступних трьох десятиліть вони процвітали у сфері нерухомості та банківської справи. Попри смерть чоловіка у 1867 році та попередні смерті всіх шістьох їхніх дітей, Лідія Мосс Бредлі не покинула справу та займалася філантропією, зокрема в галузі охорони здоров'я й освіти. Під її контролем вартість маєтку Бредлі зросла в чотири рази.

Робота
У 1875 році Бредлі приєдналася до ради директорів Першого національного банку Пеорії (тепер частина Комерційного банку), ставши першою жінкою членом правління національного банку у США. Бредлі також була однією з перших американок, яка склала шлюбний договір («дошлюбний договір» за сучасними термінами) для захисту своїх активів, який подала, коли у грудні 1869 року вийшла заміж за Едварда Кларка, бізнесмена з Мемфіса. Подружжя розлучилося у 1873 році.

Бредлі надала землю Товариству Св. Франциска для будівництва лікарні, яка тепер відома як Медичний центр Св. Франциска OSF. У 1884 році вона побудувала дім Бредлі для літніх жінок, які були бездітними або овдовілими, щоб піклуватися про них. Вона фінансувала будівництво універсалістської церкви у Пеорії. У 1903 році Бредлі виграла справу у Верховному суді США щодо земельної суперечки.

Вона також допомогла заснувати першу паркову систему в Іллінойсі. Спочатку Бредлі пожертвувала понад 30 акрів землі місту Пеорія у 1881 році з інструкціями створити парк у пам'ять про її дочку, Лору Бредлі, яка прожила найдовше. Земля залишалася невикористаною протягом десяти років, що спонукало Бредлі запропонувати додаткові 100 акрів, якщо місто сформує парковий район. У 1894 році Бредлі співпрацювала з містом, щоб передати землю правлінню парку. У рамках земельної угоди Бредлі наголосила, що правління «не буде ліцензувати або дозволяти продаж чи розповсюдження алкогольних напоїв або дозволяти ігри на гроші, ставки чи азартні ігри, галасливу поведінку або аморальну, чи непристойну мову або поведінку у межах зазначеного парку».

Бредлі завжди вважала своїм найприємнішим проєктом Університет ім. Бредлі, який заснувала у 1896 році на честь свого чоловіка Тобіаса та шістьох дітей, які померли в ранньому віці. Бредлі мала на меті створити навчальний заклад, який давав би студентам практичну та корисну освіту. Політехнічний інститут Бредлі відкрив свої двері у жовтні 1897 року. Спочатку його організували як чотирирічну академію, у 1920 році школа стала чотирирічним коледжем, у 1946 році — університетом, який видавав дипломи про вищу освіту.

Сучасний університет має статус повністю акредитованого незалежного навчального закладу, який надає бакалаврську та післядипломну освіту в галузі техніки, бізнесу, комунікації, педагогічної освіти, сестринської справи, фізичної терапії, вишуканого мистецтва, а також вільних мистецтв і наук.

Смерть і поховання
За словами біографа Аллена А. Аптона, у грудні 1907 року Лідія Мосс Бредлі «була прикута до свого дому через хворобу». Спочатку їй діагностували «внутрішнє запалення», але під наглядом лікаря її стан ненадовго покращився, але потім її здоров'я знову погіршилося після переглянутого діагнозу «грип» на початку січня 1908 року. Попри сильний біль 91-річна філантропка, як повідомляють, залишалася пильною та займалася справами маєтку. Вона померла від ускладнень свого стану о 7:15 ранку 16 січня 1908 року. Її поховали поруч із чоловіком на цвинтарі Спрінгдейл «на сімейній ділянці, де зберігалися останки її батька, матері, Лаури, п'ятьох інших дітей і дітей Вільяма Мосса».

Вшанування
У 1997 році Університет ім. Бредлі встановив на її честь статую на колі засновників. Відтоді ця статуя регулярно з'являлася на брошурах про прийняття на роботу в університет. У червні 2018 року статуя постраждала під час ДТП. 16 серпня 2018 року відбулося свято на честь її відновлення.

У 1998 році Лідію Мосс Бредлі зарахували до Національної зали слави жінок.

Примітки


Додаткова література

* Dagit, Christal. «Lydia Moss Bradley.» Illinois Heritage (Mar/Apr2015) 18#2 pp 29–31.
* Henderson, Lyndee. More than Petticoats: Remarkable Illinois Women (2006) pp 34–43.
* Upton, Allen A. (1988).  Forgotten Angel — The Story of Lydia Moss Bradley.

Посилання








