Амір Таталу (), іранський співак, автор пісень і репер. Таталу — перший R&B співак в Ірані, а також він є частиною першого покоління іранської андерграундної хіп-хоп сцени.

Його дебютний альбом Zire Hamkaf вийшов у 2011 році. Відтоді він випустив 16 альбомів.

Таталу кілька разів заарештовував влада Ісламської Республіки, коли жив в Ірані.

У 2021 році Амір Таталу випустив альбом Fereshteh від Universal Music Group . Він перший іранець, який співпрацює з Universal Music Group .

Таталу розпочав свою музичну кар’єру в 2003 році з публікації пісень у своєму особистому блозі. Він починав як андеграундний музикант і досі не має дозволу Міністерства культури та ісламського керівництва . Журнал Time  назвав його « репером із такою кількістю шанувальників», а Радіо Вільна Європа/Радіо Свобода  як артиста з «сильною фанатською базою» серед молоді в Ірані. Його музичний стиль був описаний як «популярне яскраве поєднання поп-музики, репу та R&B». 

Він випустив сингл «Manam Yeki az un Yazdahtam» (Я також один із тих одинадцяти гравців) для національної збірної Ірану з футболу під час чемпіонату світу з футболу 2014 року . 

Під час ядерних переговорів Іран/5+1 у Відні в липні 2015 року він випустив пісню на підтримку іранської ядерної програми . Музичне відео було створено на кораблі ВМС Ірану Damavand .  Пісня була найпопулярнішим у пошуку Google перською мовою.  Ця пісня миттєво викликала суперечки в Ірані, в основному для іранських реформістів, які порівнювали її з піснями Мохаммадрези Шаджаріана на підтримку іранських протестів у 2009 році. 

У 2015 році він відвідав музей миру в Тегерані, і ветерани ірано-іракської війни його високо оцінили за музичний кліп «Шохада» («Мученики»). Його представили як посла миру музею.  

У 2018 році після кількох арештів іранською владою та відмови в отриманні ліцензії на музичну діяльність від Міністерства культури та ісламської орієнтації Таталу покинув Іран та іммігрував до Туреччини, де він зараз проживає. 

Дискографія

* Зіре Хамкаф (2011)
* Татальність (2013)
* Людина (2014)
* Shomareh 6 (2015)
* ''Mamnoo'e (2015)
* Shomareh 7 (2016)
* Ghahreman (2017)
* Амір (2017)
* Sayeh (2018)
* Джаханам (2018)
* Барзах (2019)
* 78 (2020)
* Шейтан (2021)
* Ферештех (2021)
* Sahm (2022)
* Boht (2022)
* Космос'' (2022)

Список літератури


Посилання

*  Офіційний сайт
* 






