

Stanleycaris hirpex — викопний вид членистоногих з вимерлого класу Dinocaridida, що існував у середньому кембрії (508 млн років тому). Описаний у 2018 році.

Скам'янілості
Викопні решти тварини знайдені у відкладеннях формації Стівен поблизу льодовика Стенлі, у сланцях Берджес-Шейл в Канаді, а також у формації Вілер-Шейл у Сполучених Штатах. Stanleycaris спочатку був описаний тільки з лобових відростків і ротового конуса. Однак у 2022 році було вивчено 268 зразків Stanleycaris, у тому числі багато збережених цілих тіл, що робить Stanleycaris найбільш відомим радіодонтом.

Опис
Більшість зразків були невеликими — завдовжки від 1 до 8,3 см, не враховуючи хвоста. Виходячи з найбільшого ізольованого лобового відростка довжиною 3 см, довжина верхньої частини тіла цього зразка була меншою за 20 сантиметрів. На відміну від більшості Hurdiidae з великою головою та широкою шиєю, тіло Stanleycaris було обтічним, як у аномалокаридид (Anomalocarididae) і амплектобелуїдів (Amplectobeluidae).

Лобові відростки були граблеподібними з міцними внутрішніми шипами. Stanleycaris мав три ока та химерну конфігурацію, раніше невідому серед інших родів радіодонтів; однак ця анатомія голови підтримує ранню диференціацію між головою та сегментацією тулуба у членистоногих.

Філогенія
Еволюційні зв'язки Stanleycaris за Moysiuk & Caron 2022.



Примітки









