

Василь Олександрович Симончик (, Ковенська губернія, тепер Литва — ?) — радянський державний діяч, голова Організаційного комітету Президії ВЦВК РРФСР по Краснодарському краю.

Життєпис
Закінчив церковнопарафіяльну школу. У 1907 році залишився сиротою. Працював на фабриці в Києві, потім став розсильним у поштово-телеграфній конторі. Екстерном склав іспити за чотири класи гімназії. 

З 1915 по 1917 рік служив у російській армії, брав участь у Першій світовій війні.

Член РКП(б) з 1918 року.

Працював відповідальним секретарем повітового комітету РКП(б) і головою виконавчого комітету повітової ради у Воронезькій губернії. До 1928 року — голова правління Воронезької губернської Спілки споживчих товариств.

У 1928—1930 роках — член правління Центральної Спілки споживчих товариств СРСР.

У 1931 році закінчив Академію постачання імені Сталіна в Москві.

У 1931—1936 роках — в апараті ЦК ВКП(б).

У 1936 — липні 1937 року — директор Всесоюзної контори «Союзторг».

У липні — вересні 1937 року — завідувач відділу радянської торгівлі Азово-Чорноморського крайового комітету ВКП(б).

13 вересня — 20 листопада 1937 року — голова Організаційного комітету Президії ВЦВК РРФСР по Краснодарському краю. Цей період відзначений входженням до складу особливої ​​трійки, створеної за наказом НКВС СРСР від 30 липня 1937 року № 00447 та активною участю в сталінських репресіях.

У 1939—1943 роках — начальник Головрибзбуту Народного комісаріату рибної промисловості СРСР.

Подальша доля невідома.

Нагороди і звання
* орден Червоної Зірки (1943)
* орден «Знак Пошани» (2.04.1939)
* медалі

Примітки


Джерела
*  Симончик Василий Александрович 


