

 Токсикодендрон  —рід покритонасінних родини анакардієвих (Anacardiaceae). Це - дерева, кущі та деревні ліани, включаючи Toxicodendron radicans, Toxicodendron diversilobum або західний отруйний дуб, що росте у західній частині Північної Америки, Toxicodendron pubescens або атлантичний отруйний дуб, який трапляється на південному сході США,
  лакове дерево (toxicodendron vernicifluum (rhus verniciflua)) і інші. Усі представники роду виробляють олію урусіол, яка може викликати сильну алергічну реакцію. Загальна назва походить від грецьких слів τοξικός (toxikos, отрута) і δένδρον (dendron, дерево). Найвідомішими представниками роду в Північній Америці, Китаї, Австралії є Toxicodendron radicans і західний отруйний дуб (Toxicodendron diversilobum).

Рід належить до анакардієвих (Rhus) і в різний час класифікувався або як власний рід, або як підрід Rhus.  Рослини роду мають перисто-складні листя та білуваті або сіруваті камінчики. Вони досить різноманітні за зовнішнім виглядом. Листя можуть мати гладкі, зубчасті або лопатеві краї, і всі три типи країв листя можуть бути присутніми в одній рослині. Рослини ростуть у вигляді чіпкої або в'юнкої ліан, кущів або дерев (лакове дерево (T. vernicifluum), скумпія отруйна (T. vernix)). Листя toxicodendron radicans та отруйного дуба зазвичай мають три листочки, іноді їх - п’ять, сім. Листя скумпії отруйної має 7–13 листочків, а лакового дерева – 7–19.
Загальні назви походять від схожости з іншими видами, які не є тісно пов’язаними, та від алергічної реакції на урусіол. Отруйний дуб не є дубом (Quercus, родина Fagaceae), але ця загальна назва походить від схожости листя з листям білого дуба (Quercus alba), тоді як "отруйний плющ" не є плющем (Hedera, родина Araliaceae), але має подібні і вигляд і форму росту. Рослини не містять отрути, вони мають сильні алергени.
Смоли деяких видів, що походять із Японії, Китаю та інших азіатських країн, таких як лакове дерево (T. vernicifluum) і воскове дерево (T. succedaneum), використовуються для виготовлення лаку, а з побічних продуктів виробництва лаку виготовляють японський віск.

Свічкове паливо
У Східній Азії, зокрема в Японії, традиційне паливо для свічок виробляли з Toxicodendron vernicifluum (синонім: Rhus verniciflua) і Toxicodendron succedaneum (синонім: Rhus succedanea) і інших рослин анакардієвих роду Toxicodendron, а не з бджолиного воску чи тваринного тлущу. Анакардієвий віск був побічним продуктом традиційного японського виробництва лаку. Конічні свічки русоку, виготовлені з анакардієвого воску, горіли бездимним полум’ям. Японський віск - не справжній віск, а твердий жир, який містить 10-15% пальмітину, стеарину та олеїну з приблизно 1% 1,21-генейкозанової кислоти. Його досі використовують у багатьох тропічних і субтропічних країнах для виробництва воскових сірникових паличок.

Деякі види токсикодендронів
* Toxicodendron acuminatum (або Rhus acuminata) росте в Китаї, Бутані, Індії, Непалі.
* Toxicodendron calcicolum, ендемік Китаю.
* Західний отруйний дуб (Toxicodendron diversilobum або Rhus diversiloba) трапляється на більшій частині західної Північної Америки, починаючи від тихоокеанського узбережжя до гірських хребтів Сьєрра-Невада та Каскад між південною Британською Колумбією та на південь до Нижньої Каліфорнії. Він надзвичайно поширений у тому регіоні, це - найпоширеніший деревний чагарник Каліфорнії. Надзвичайно мінливий, він росте як щільний кущ на відкритому сонячному освітленні або як чіпка ліана в затінених місцях. Розмножується кореневим поростом або насінням. Складні листки розділені на три стулки 35–100 мм завдовжки, з фестончастими, зубчастими або лопатевими краями. Листя може бути червоним, жовтим, зеленим або деякою комбінацією цих кольорів, залежно від різних факторів, наприклад пори року.
* Азійський отруйний плющ (Toxicodendron orientale, Rhus orientale або R. ambigua), дуже схожий на американський отруйний плющ (Toxicodendron radicans).
* Сумах отруйний дрібноквітковий (Toxicodendron parviflorum або Rhus parviflora), росте в Гімалаях між Кумауном, Індією та Бутаном.
* Лакове дерево (Toxicodendron potaninii або Rhus potaninii), схоже на T. vernicifluum, але (зазвичай) з меншою кількістю листочків на листі. Виростає до 20 метрів заввишки. Як і T. vernicifluum, використовується для виробництва лаку. Листки мають 7–9 листочків.
* Атлантичний отруйний дуб (Toxicodendron pubescens або Rhus toxicarium), росте переважно на піщаних ґрунтах у східних частинах Сполучених Штатів. Росте у вигляді куща, його листя розташовані групами по три. Листя, як правило, округлі або лопатеві та густоопушені. Хоча його часто плутають із більш поширеним отруйним плющем, навіть у науковій літературі, атлантичний отруйний дуб має невелике опушення на жилках на нижній стороні листя, тоді як у отруйного плюща немає.
* Плющ отруйний (Toxicodendron radicans або Rhus radicans), надзвичайно поширений у деяких районах Північної Америки, Китаї, Австралії. У США росте у всіх штатах на схід від Скелястих гір. Також росте в Центральній Америці. Трапляється як повзуча або витка ліана або чагарник. Розмножується як кореневим поростом так і насінням. Зовнішній вигляд варіюється. Ліани ростуть майже просто вгору, а не обвиваються навколо своєї опори, і можуть виростати до 8–10 м у висоту. 
* Західний отруйний плющ (Toxicodendron rydbergii або Rhus rydbergii), трапляється в північних частинах східної частини та на заході Сполучених Штатів і Канади, але набагато рідше, ніж отруйний дуб. Може рости як ліана або кущ. Іноді він гібридизується з лазячими видами.
* Мансанільо (Toxicodendron striatum або Rhus striata) — південноамериканське отруйне дерево, що росте в дощових тропічних лісах на низьких схилах. Назву не плутати з неспорідненим Manchineel, отруйним деревом, яке не належить до анакардієвих.
* Воскове дерево (Toxicodendron succedaneum або Rhus succedanea), походить з Азії, хоча його висаджують і в інших місцях, особливо в Австралії та Новій Зеландії. Це великий чагарник або дерево, до 8 м заввишки, чимось схоже на скумпію. Завдяки гарному осінньому листю його садили за межами Азії як декоративну рослину. Часто садівники, очевидно, не знали про небезпеку алергічних реакцій. Зараз він офіційно класифікується як шкідливий бур’ян в Австралії та Новій Зеландії. Метиловий ефір жирної кислоти, що міститься в ядерній олії, відповідає всім основним вимогам до біодизеля в США (ASTM D 6751-02, ASTM PS 121-99), Німеччині (DIN V 51606) і Європейському Союзі (EN 14214). 
* Toxicodendron sylvestre (або Rhus sylvestris), росте в Китаї, Японії, Кореї та Тайвані.
* Toxicodendron vernicifluum  (або Rhus verniciflua, лакове дерево), росте в Азії, особливо в Китаї та Японії. Зростає до 20 метрів у висоту, його сік утворює надзвичайно міцний лак. На листках - 7–19 листочків (частіше 11–13). Сік теж містить алергенну олію урусіол. Урусіол отримав свою назву від цього виду, який японською мовою називається уруші. (Термін «лакове дерево» також іноді застосовується до Candlenut, Aleurites moluccana південно-східного азійського дерева, не пов’язаного з Toxicodendron).
* Сумах отруйний (Toxicodendron vernix або Rhus vernix) — високий кущ або невелике дерево заввишки 2–7 метрів. Росте на болотистих, відкритих місцях, розмножується насінням. Листя мають від 7 до 13 беззубчастих листочків, розташованих у формі пір’я. На думку деяких ботаніків, T. vernix є одним із найбільш токсичних рослин.

Література
* Джордж А. Петрідес (1998). Польовий путівник по східних деревах. ISBN 978-0-395-90455-8.
* Франкель, Едвард, доктор філософії 1991. Отруйний плющ, отруйний дуб, отруйний сумах та їх родичі. Пасіфік-Гроув, Каліфорнія, ISBN  0-940168-18-9.
* Гледхілл, Д. (2008). Назви рослин (4 вид.). Cambridge University Press. стор. 382. ISBN 978-0-521-86645-3.
* https://commons.m.wikimedia.org/wiki/Category:Toxicodendron