

Криза на Запорізькій атомній електростанції — акт ядерного тероризму Росії під час російсько-української війни.

Дії Російської Федерації, що полягають у захопленні найбільшого в Європі ядерного об'єкта, руйнування інфраструктури станції, пошкодження всіх ліній електропередач, є — за визначенням української влади — найскладнішою в історії ситуацією подібного роду. Потенційна загроза від розвитку подій може значно перевершити масштаби попередніх катастроф на атомних електростанціях.

Відповідно до звіту Міжнародного агентства з атомної енергії, «ситуація в Україні є безпрецедентною. Уперше збройний конфлікт триває на території великої ядерної установки».

Основні відомості про Запорізьку АЕС
Дві градирні ліворуч (одна значною мірою закрита іншою) і шість корпусів реакторів ЗАЕС, вид з берега Нікополя. Велика будівля між градирнями і реакторами та дві високі димові труби розташовані на Запорізькій ТЕС, за АЕС
Запорізька атомна електростанція розташована на південному сході України, є найбільшою атомною електростанцією в Європі та входить до 10 найбільших у світі. Вона була побудована в часи Радянського Союзу поблизу міста Енергодар, на південному березі Каховського водосховища на річці Дніпро. Її експлуатує державна НАЕК «Енергоатом», яка також управляє іншими трьома атомними електростанціями України.

Станція має 6 легководних ядерних реакторів під тиском ВВЕР-1000, кожен з яких працює на паливі  U (Збагачений уран) і генерує 950 МВтe, із загальною вихідною потужністю 5700 МВтe. Перші п'ять енергоблоків були послідовно уведені в мережу між 1985 і 1989 роками, а шостий був доданий у 1995 році. Станція виробляє майже половину електроенергії країни, отриманої від атомної енергетики, і більше п'ятої частини загальної електроенергії, виробленої в Україні. Поруч розташована Запорізька ТЕЦ.

Передумови

4 березня 2022 року атомна та теплова електростанції були захоплені російськими військами під час битви за Енергодар упродовж російського широкомасштабного вторгнення.



 року повідомлялося, що об'єкт контролюється російською компанією «Росатом». Станцію продовжує обслуговувати український персонал під контролем Росії.

Розвиток подій

Лютий-липень
Космічний знімок Запорізької АЕС від 27 лютого 2022 р.

1–6. Реакторні блоки 1–6
7. Опори електропередач
8. Обстріляний навчально-тренувальний центр
9. Сховище радіоактивних відходів
10. Ставок-охолоджувач
11. Градирні
12. Каховське водосховище
Щоб зменшити ризик, після початку російського вторгнення в Україну 24 лютого 2022 року НАЕК «Енергоатом» зупинив 5 і 6 енергоблоки, залишивши в роботі енергоблоки з 1 по 4.

3 березня 2022 року о 23:28 за місцевим часом до електростанції під'їхала колона з 10 одиниць російської бронетехніки та двох танків. Бій розпочався о 12:48 4 березня, коли українські сили випустили протитанкові ракети. Російські сили відповіли різноманітною зброєю, включно з реактивними гранатометами. Протягом приблизно двох годин важкого бою в навчально-тренувальному центрі за межами головного комплексу спалахнула пожежа, яку було ліквідовано о 6:20 ранку, хоча інші секції навколо станції зазнали пошкоджень. Пожежа не вплинула на безпеку реактора чи будь-якого основного обладнання. Станція втратила 1,3 ГВт потужності.

За повідомленням Української правди від 12 березня, російська влада заявила керівництву станції, що тепер остання належить Росатому, державній атомній енергетичній компанії Росії. Вона продовжила працювати та надавати дані, в тому числі з системи віддаленого моніторингу, до МАГАТЕ. Нею продовжує оперувати український персонал під контролем Росії.

Починаючи з травня не було змоги доставляти вугілля на Запорізьку ТЕС, тож тепло- та водопостачання енергодарців забезпечувала АЕС завдяки переведенню окремих блоків станції у стан гарячого зупину (т. зв. нерегульований відбір пари від турбін, конструкція яких спеціально адаптована для цієї мети). Такий стан речей тривав місяцями, але переривався неодноразовими руйнуваннями енергетичної інфраструктури.

5 липня 2022 року The Wall Street Journal повідомила, що російські війська облаштували в комплексі військову базу, розгорнувши важку самохідну реактивну систему залпового вогню БМ-30 «Смерч». 19 липня три українські безпілотники-камікадзе атакували російську техніку на місці. У Міноборони України повідомили, що трьох російських окупантів знищено та дванадцятеро поранено. Окупаційний чиновник сказав, що реактори не були пошкоджені, і малоймовірно, що вони були ціллю.

Серпень
Рафаель Гроссі показує на карті ситуацію на ЗАЕС. Брифінг у Відні, Австрія, 4 березня 2022
3 серпня 2022 року голова МАГАТЕ Рафаель Гроссі висловив серйозну стурбованість щодо фізичної цілісності станції, того, чи проводився весь необхідний ремонт і технічне обслуговування, а також безпеки ядерного матеріалу. Місія для інспекції АЕС планувалася МАГАТЕ, чекаючи на схвалення української та російської сторін, а також на дозвіл ООН. Енергоатом виступив проти візиту МАГАТЕ через окуповану Росією територію, оскільки такий візит узаконив би присутність там країни-окупанта. Натомість контрольований Росією чиновник Євген Балицький запросив МАГАТЕ з пропагандистською метою — показати, як росіяни охороняли об'єкт, а українці його атакували. Станом на 6 серпня 2022 року МАГАТЕ повідомило, що один із трьох реакторів, що залишилися в роботі, був відключений від мережі та спрацювала система аварійного захисту внаслідок обстрілу днем раніше.

8 серпня повідомили про пошкодження станції. Українська влада заявила, що російський обстріл пошкодив три радіаційні датчики, а одного працівника госпіталізували; Президент України Володимир Зеленський звинуватив Росію у вчиненні «ядерного тероризму». Місцева колабораційна влада заявила, що українські сили влучили на територію АЕС з реактивної системи залпового вогню, пошкодивши адміністративні будівлі та територію поблизу ядерного сховища. Генеральний секретар ООН Гутерріш заявив, що «будь-яка атака на атомну станцію є самогубством», закликавши надати доступ інспекторам МАГАТЕ. Енергоатом закликав створити демілітаризовану зону навколо АЕС із розміщенням міжнародних миротворців.

9 серпня глава Енергоатому заявив, що Росія планує відключити станцію від української мережі та під'єднати її до російської.

11 серпня Росія скликала засідання Ради безпеки ООН для обговорення ситуації на АЕС. Російська делегація заявила, що нібито українські сили 5 серпня застосували важку артилерію для обстрілу станції, а 6 серпня атакували її касетними боєприпасами; разом із тим, на словах підтримала візит МАГАТЕ. Українська делегація заявила, що Росія влаштувала обстріл АЕС, використовувала станцію для обстрілу українських міст, і також підтримала візит представників МАГАТЕ через контрольовану Україною територію. Делегація ОАЕ наголосила, що стаття 56 Першого протоколу Женевської конвенції забороняє напади на атомні електростанції. Генеральний директор МАГАТЕ Рафаель Гроссі заявив, що ситуація «дуже тривожна», але безпосередньої загрози ядерній безпеці немає, хоча ситуація може змінитися.

Також 11 серпня територія ЗАЕС була кілька разів обстріляна, у тому числі поблизу місця зберігання радіоактивних матеріалів. Сторони обмінялися звинуваченнями.

14 серпня В. Зеленський звинуватив Росію в розміщенні військ на станції для обстрілу міст Нікополь і Марганець через Каховське водосховище. Оприлюднене на початку вересня відео підтверджує, що російські РСЗВ стріляють із території Запорізької АЕС, використовуючи її як ядерний щит.

У другій половині серпня з'явилося відео, на якому видно російські військові вантажівки, припарковані в будівлі, де розташовані турбіни електростанції.

19 серпня після телефонної розмови між президентом Франції Еммануелем Макроном і Путіним Росія погодилася дозволити інспекторам МАГАТЕ доступ до Запорізької станції з підконтрольної Україні території. Для перевірки ще потрібно було домовитися про тимчасове припинення вогню навколо об'єкта.

Також 19 серпня голова спеціального комітету з питань оборони Великої Британії Тобіас Еллвуд заявив, що будь-яке навмисне пошкодження Запорізької АЕС, яке могло б спричинити витік радіації, буде означати настання умов статті 5 Північноатлантичного договору, згідно з якою напад на державу-члена НАТО є нападом на них усіх. Наступного дня конгресмен Сполучених Штатів Адам Кінзінгер заявив, що будь-який витік радіації призведе до смерті людей у країнах НАТО, що буде автоматичним запуском статті 5.

23 серпня на фоні численних провокацій Росії відбулося ще одне засідання Ради безпеки ООН, присвячене кризі на Запорізькій АЕС.

25 серпня через пожежі на золовідвалах Запорізької ТЕС двічі відключалась остання (четверта) лінія зв'язку ЗАЕС з енергосистемою України. Три інших лінії були пошкоджені ворожими обстрілами раніше. Внаслідок цього два робочих енергоблоки станції відключилися від мережі, дії загарбників спричинили повне відключення ЗАЕС від енергомережі — перше в історії станції. Автоматика та системи безпеки станції за повідомленням Енергоатому працюють справно. До кінця дня АЕС знову під'єднали до мережі.

Агентство Bloomberg повідомило, що візит місії МАГАТЕ може відбутися до 5 вересня. Російська сторона нібито не заперечує проти цього.
Місія експертів МАГАТЕ в аеропорту Відня, Австрія, 29 серпня 2022
За повідомленням Рафаеля Гроссі від 29 серпня, делегація МАГАТЕ під його керівництвом відправилася на Запорізьку АЕС. Команда складається з 13 експертів із «переважно нейтральних країн». Тим часом Росія заблокувала пропозицію, спрямовану на посилення Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, заперечуючи проти пункту про контроль України над ЗАЕС. Висновки Інституту вивчення війни (ISW) свідчать, що Росія намагається маніпулювати, дискредитувати та затримувати місію МАГАТЕ подібно до того, як це зазвичай робить Іран.

Вересень
категорію на Вікісховищі

Одночасно з прибуттям місії МАГАТЕ за маршрутом Київ — Запоріжжя — Енергодар, обстріли російськими військами посилювалися. 1 вересня о 4:57 внаслідок мінометного обстрілу майданчика електростанції спрацював аварійний захист і відключився робочий енергоблок № 5. Крім того, окупанти пошкодили лінію резервного живлення власних потреб ЗАЕС 330 кВ, внаслідок чого сталося знеструмлення неробочого енергоблока № 2 із запуском дизель-генераторів. Енергоблок № 6 продовжує працювати в енергосистемі України й одночасно живить власні потреби ЗАЕС. Енергоблок № 5 під'єднаний до енергомережі о 13:10 2 вересня.

Прибувши того ж дня на ЗАЕС, частина співробітників МАГАТЕ залишалася там протягом декількох годин, а частина зберегла присутність на невизначений час.

Внаслідок безперервних обстрілів з боку російських військ, о 19:35 3 вересня енергоблок № 5 знову був відімкнений від енергомережі.

5 вересня, внаслідок пов'язаної з обстрілами пожежі, була відімкнена остання ЛЕП 330 кВ, а відтак розвантажений та відімкнений енергоблок № 6, що живив власні потреби станції. Таким чином, вдруге ЗАЕС повністю відключилася від енергомережі.

6 вересня відбулося третє засідання Ради Безпеки ООН через ситуацію на ЗАЕС, яке ініціювала Росія. Тоді ж директор МАГАТЕ Рафаель Гроссі представив звіт про радіаційну безпеку в Україні, в якому відображені дані про візит місії на Запорізьку атомну електростанцію:



Унаслідок обстрілів російської армії, вдень 6 вересня в Енергодарі пролунав потужний вибух. Після цього повністю зникло електропостачання і водопостачання міста. Ситуація повторилася наступного дня.

Мінреінтеграції України закликало жителів прилеглих до ЗАЕС територій евакуюватися самотужки, оскільки російська сторона відмовилася організувати гуманітарний коридор для евакуації цивільного населення з окупованих територій. З початку серпня окупанти не випускають людей з Енергодара.

Починаючи з 7 вересня 6-й енергоблок працював у «режимі острова», заживляючи лише власні потреби ЗАЕС на критично низькому рівні потужності (від 114 до 140 МВт). Однак, вже невдовзі вдалося поновити працездатність однієї з ліній зв'язку електроживлення власних потреб станції (330 кВ), у зв'язку з чим 11 вересня о 03:41 енергоблок № 6 відключили від енергомережі. Йде підготовка до його розхолодження та переведення в найбільш безпечний стан — холодний зупин. Запорізька АЕС повністю зупинена. Енергоатом заявив, що лише після повного припинення обстрілів лінії зв'язку можна буде відремонтувати, забезпечити включення і подальшу безпечну роботу ядерного об'єкта.

12 вересня повідомлено про відновлення другої лінії 750/330 кВ, що дозволяє забезпечувати електростанцію зовнішньою електроенергією, необхідною для охолодження реактора та інших важливих функцій безпеки, а раніше відновлена лінія залишається в резерві. Енергоблок № 6 перейшов у режим холодної зупинки, як і п'ять інших. Це означає, що для охолодження йому буде потрібно менше енергії. Наступного дня відновили третю резервну лінію 150 кВ.

16 вересня Енергоатому вдалося доставити до Енергодару 25 вантажівок з необхідними запчастинами для ремонту пошкоджених ліній електропередачі та енергоблоків, незнижувальним запасом хімічних реагентів і запасами пального для забезпечення роботи дизель-генераторів. Того ж дня відновлено лінію 750 кВ, яка є однією з чотирьох основних. Після повторного підключення основної лінії три резервні лінії електропередач (полагоджені раніше) нині в резерві. Три інші основні зовнішні лінії 750 кВ залишаються несправними. Усі шість реакторів ЗАЕС, як і раніше, перебувають у стані холодної зупинки, але вони все ще потребують електроенергії для підтримки необхідних функцій безпеки. Внаслідок відновлення основної лінії 750 кВ ЗАЕС знову підключена до енергомережі України та отримує електроенергію безпосередньо з неї.

21 вересня, о 01:13 відбувся черговий обстріл станції російськими військами на фоні заяви Путіна про те, що Захід буцімто заохочує Україну «обстрілювати ЗАЕС, що загрожує атомною катастрофою». Внаслідок обстрілу було пошкоджено обладнання зв'язку енергоблоку № 6 з відкритим розподільчим пристроєм ЗАЕС. Внаслідок атаки відключились блоковий трансформатор і трансформатори власних потреб енергоблоку, відбувся аварійний запуск двох дизель-генераторів систем безпеки. Проте, вже о 02:00 було налагоджено живлення власних потреб енергоблоку № 6 від інших енергоблоків, а дизель-генератори вимкнені і переведені в режим чергування.

Жовтень
Одним з наслідків незаконної спроби насильницького приєднання території Запорізької області до Росії стало видання президентом РФ В. Путіним нікчемного указу щодо зміни правового статусу Запорізької АЕС. Згідно з указом від 5 жовтня, Уряду РФ доручається «забезпечити прийняття у федеральну власність об'єктів використання атомної енергії Запорізької атомної електростанції та іншого майна, необхідного для здійснення її діяльності». Також до до 2028 року планується визначити «особливості експлуатації, видачі ліцензій та інших аспектів регулювання діяльності ЗАЕС». В указі фігурує «акціонерне товариство „Експлуатаційна організація Запорізької АЕС“» з юридичною адресою в Москві, яка була створена Росатомом для керування окупованою атомною станцією.

Урядом РФ 7 жовтня створене «федеральне державне унітарне підприємство „Запорізька атомна електростанція“» (місто Москва), засноване на праві господарського відання. МАГАТЕ, ЄС та G7 не визнають зміни підпорядкування ЗАЕС іншій державі.

8 жовтня о 00:59 через обстріл російськими військами пошкоджена і відімкнулась остання лінія зв'язку з енергосистемою 750 кВ. У результаті відбулось повне знеструмлення Запорізької АЕС, в автоматичному режимі увімкнулись дизель-генератори. Лінію відремонтували наступного дня.

12 жовтня о 08:59, внаслідок ракетного обстрілу російськими військами, була пошкоджена підстанція «Дніпровська», що призвело до аварійного відімкнення лінії зв'язку 750 кВ. Відтак Запорізька АЕС знову повністю знеструмлена, увімкнулись дизель-генератори. Проте, того ж дня енергопостачання було відновлено.

14 жовтня вдалося відновити резервну зовнішню лінію 330 кВ, яка з'єднує розподільний пункт сусідньої ЗТЕС із мережею станції.

17 жовтня російські військові знову обстріляли підстанції критичної інфраструктури на підконтрольній Україні території. Внаслідок цього о 03:59 '''відключилася остання лінія зв'язку''' 750 кВ, відбувся запуск дизель-генераторів. З'єднання було відновлено за 18 годин.

27 жовтня з'явилися повідомлення про самовільне будівництво окупаційними силами РФ невідомої споруди на майданчику сухого сховища відпрацьованого ядерного палива.

Наприкінці місяця почастішали обстріли Енергодара російськими військами. 30-31 жовтня було перебито резервну лінію електропередач 150 кВ, яку підключили того ж дня, а також у результаті вибуху міни була відключена лінія 750 кВ між підстанцією та головним електричним трансформатором реакторного блоку № 4.

Листопад
2 листопада з причини російських обстрілів пошкоджено дві останні високовольтні лінії зв'язку Запорізької АЕС з українською енергосистемою. О 23:04 станція перейшла в режим повного знеструмлення, включились всі 20 дизель-генераторів. Згодом залишено в роботі 9 дизель-генераторів; енергоблоки 5 та 6, які були в гарячому стані, почали переводити в холодний стан. Обидві зовнішні ЛЕП були відремонтовані через два дні, і 4 листопада близько 22:00 було відновлено електропостачання на всі енергоблоки.

Увечері 19-го — вранці 20 листопада, за повідомленнями МАГАТЕ й Енергоатому, сталися нові обстріли ЗАЕС — зафіксовано понад 12 влучань в об'єкти інфраструктури станції. Зокрема, пошкоджено:
* естакаду зв'язку зі спецкорпусами,
* баки запасу хімобессоленої води,
* систему продувки парогенераторів,
* допоміжні системи одного з двох загальностанційних дизелів,
* будівлю радіоактивних відходів і сховища,
* спринклерні системи ставка-охолоджувача,
* електричний кабель до одного з дизель-генераторів,
* інше обладнання інфраструктури станції,
* також зафіксовано три влучання в районі підстанції «Райдуга».

Відзначено, що жодне з пошкоджень не має критичного значення для ядерної безпеки та захисту, рівень радіації на місці нормальний, зовнішні джерела живлення не постраждали. Чотири реактори ЗАЕС залишилися у стані холодної зупинки, а два — у стані гарячої зупинки, продовжуючи виробляти пару та гарячу воду для Енергодара.

23 листопада, внаслідок чергового російського ракетного удару, істотно знизилася частота в енергосистемі України. Через це було зупинено живлення власних потреб Запорізької АЕС із енергосистеми. Станція перейшла в режим повного блекауту, запрацювали всі дизель-генератори. Станом на 12:17 наступного дня станція отримала живлення власних потреб від енергосистеми України.

Грудень
Останній місяць року минув без значних подій, проте 29 грудня о 21:35 було відключено резервну лінію електропередач 330 кВ через пошкодження, спричинені обстрілом. Станція, усі шість реакторів якої зупинені, продовжує отримувати зовнішню електроенергію від ЛЕП 750 кВ — єдиної з чотирьох, що залишилася.

Становище працівників
Незважаючи на окупацію, російській владі все ще потрібні українські фахівці для експлуатації станції — вона підключена до енергосистеми України та продовжує виробляти електроенергію для країни. (За словами Олени Паренюк: «Росіяни бояться працювати на нашій станції, бо не знають її і саме тому не відпускають українців»). Працівники станції отримують замовлення від Енергоатому, а потім узгоджують їх із росіянами. На момент окупації АЕС її роботу забезпечували 11 тис. співробітників. Кілька днів потому українське керівництво вирішило перевести якомога більше спеціалістів на дистанційну роботу, щоб не піддавати їх надмірному ризику, і до кінця жовтня 4300 працівників виїхали на підконтрольну Україні територію. Російська сторона заявляє, що не перешкоджає роботі АЕС. Однак джерела The Insider стверджують, що озброєні російські військові і представники Росатома регулярно перебувають на території енергоблоків, турбінних відсіків і блокових щитів керування. Вони також мають доступ до всіх зон станції, включаючи так звані «брудні» зони з високим рівнем радіації. Крім того, на станцію пускають іноземців, наприклад, дизайнера Артемія Лебедєва, якому дозволили піднятися на дах 6-го блоку і відвезли в машинну залу 4-го блоку. 12 березня стало відомо, що російські військові намагаються замінити персонал Запорізької АЕС інженерами Росатома.



Працівники Запорізької АЕС перебувають під постійним тиском, їм заборонено носити на роботу телефони з камерами, а також їх піддають перевіркам. За словами одного зі співробітників атомної станції, «відчуття, що ми у в'язниці суворого режиму». Наприкінці серпня російські військові скоротили персонал станції до небезпечного рівня та запровадили обмеження на пересування, що ще більше ускладнило її роботу. Крім того, військові заборонили регулярні навчання персоналу станції, щоб мінімізувати кількість цивільного населення на ядерних об'єктах.

Також ЗМІ повідомляють про викрадення, катування та вбивства персоналу станції та жителів Енергодару. Експертів змушують приймати російське громадянство, вивозять у невідомому напрямку, тримають по 2-3 тижні в підвалах, залякують, деяких вивозять «на розмову» в будівлю мерії. Джерела серед працівників стверджують, що знають про щонайменше два місця тортур, розташовані біля пожежної частини та будівлі поліції. Звідти людей періодично доставляють до лікарні з кулями в долонях і зламаними пальцями. Повідомлення про тортури також підтверджує британське видання The Telegraph, джерела якого повідомили, що російські солдати застосовують тортури, щоб не дати офіційним особам з АЕС виступити в ООН. Про це свідчать і співбесідники експерта з атомної енергетики Ольги Коршаної.

Також повідомляється, що співробітників і керівництво Запорізької атомної електростанції затримали за підозрою у співпраці із Збройними силами України та Службою безпеки України. За даними НАЕК «Енергоатом», 17 липня російські військові викрали керівника екологічного відомства ЗАЕС Ігоря Квасніна. 18 липня були викрадені заступник начальника цеху дезактивації з експлуатації та поводження з радіоактивними відходами Сергій Піхтін і начальник цеху дезактивації Олена Рябчева. Джерела серед працівників станції повідомили, що росіяни змусили водолаза Андрія Гончарука зануритися в охолоджувальні басейни, щоб осушити їх. Гончарук відмовився виконувати наказ, внаслідок чого був побитий, а потім із численними травмами доставлений до місцевої лікарні, де помер. Двом співробітникам, яким окупаційна влада закидає роботу «снайперами» на ЗСУ, загрожує тривале позбавлення волі. Українські урядовці повідомляють, що на початку вересня російські військові вбили трьох українських співробітників станції та щонайменше 26 заарештували за звинуваченням у витоку інформації. Наприкінці серпня стало відомо, що внаслідок обстрілу росіянами житлових кварталів Енергодару та Запорізької АЕС постраждали четверо співробітників станції. Всього постраждали 10 мирних жителів.

У зв'язку з тим, що Росія намагається узаконити процес присвоєння станції, співробітники Росатому змушують українських співробітників ЗАЕС підписувати документи про переведення на роботу до російської корпорації під загрозою звільнення. За словами співрозмовників BBC у сфері української атомної енергетики, співробітникам станції стали надходити погрози про те, що їх можуть змусити воювати на боці Росії, якщо вони не підпишуть документи про перехід на роботу в Росатом. Поряд із тим, українська розвідка повідомила, що до частини персоналу та їхніх родин окупанти застосовують «фільтраційні заходи», їм заборонили виїзд на територію, підконтрольну українській владі, а від працівників вимагають офіційного оформлення російських паспортів та підписання контрактів з Росатомом. За даними української розвідки, представники Росатому також привласнюють зарплати українського персоналу.

Станом на кінець жовтня повідомлялося, що близько сотні працівників підписали контракти з Росатомом — частина під тиском, частина добровільно. Серед останніх і представники керівництва станції. Українська сторона розглядає добровільну співпрацю з Росатомом та його структурами як ворожу діяльність, за яку настане кримінальна відповідальність.

30 вересня російські військові затримали генерального директора ЗАЕС Ігоря Мурашова та вивезли його в невідомому напрямку. Про викрадення повідомив президент Енергоатому Петро Котін. Його відпустили 3 жовтня за сприяння МАГАТЕ, Організації Об'єднаних Націй та президента Франції Емманюеля Макрона.

Журналісти The Wall Street Journal зібрали свідчення Мурашова та понад десятка його підлеглих про затримання, тортури та погрози з боку російських окупантів. Так, росіяни затримали та в більшості випадків катували сотні працівників, намагаючись взяти електростанцію під свій контроль і придушити інакомислення. Підрозділ ФСБ влаштував поблизу підприємства підземні в'язниці. Там незаконно ув'язнених працівників били прикладами рушниць та кийками, стріляли їм у ноги та лікті, позбавляли їжі й катували електричним струмом. За словами одного ремонтника, охоронці погрожували зґвалтувати його дружину, потім роздягнули та погрожували зґвалтувати його самого. Охорона взяла хабар за його визволення; інших відпускали після того, як вони записували відеозвернення на підтримку дій Росії. За даними Енергоатому, окупанти затримали понад 200 співробітників, десятки з них станом на листопад 2022 вважалися зниклими безвісти.

10 жовтня російські терористи викрали заступника генерального директора Запорізької АЕС із персоналу Валерія Мартинюка. На думку Енергоатому, викрадачі намагаються отримати інформацію про особові справи працівників, щоб якнайшвидше змусити український персонал працювати на Росатом. Про звільнення Мартинюка повідомили 18 жовтня.

17 жовтня окупанти затримали та вивезли в невідомому напрямку начальника служби інформаційних технологій АЕС Олега Костюкова та помічника генерального директора Олега Ошеку.

Як стало відомо Генштабу ЗСУ, з 28 листопада російські військові заборонили вхід на територію АЕС тим працівникам, які не підписали контракти з Росатомом.

Ризики аварій

Захисний ковпак станції витримує падіння літака вагою близько 5,7 т (приблизно Ан-2 «кукурудзник»), однак пробивна здатність будь-якої артилерійської системи значно більша. Станція не розрахована на те, щоб бути в центрі бойових дій; небезпека артилерійського вогню та можлива детонація вибухівки ніколи не розраховувалися. Будівля захисної оболонки не розрахована на ураження широко використовуваними ракетами, такими як «Калібр». Падіння однієї з цих ракет, навіть на відстані 47 метрів або менше від реактора, може викликати тиск ударної хвилі вище проектної межі захисної оболонки.

Одним із найбільш часто обговорюваних ризиків є крах активної зони ядерного реактора — або так званий «сценарій Фукусіми». Робота станції здійснюється водяними реакторами під тиском ВВЕР-1000, при руйнуванні яких відбувається розгерметизація і накопичена радіоактивність викидається в навколишнє середовище разом з водою. Цей сценарій також може бути викликаний втратою джерел живлення АЕС, наприклад, якщо всі високовольтні лінії електропередач будуть зруйновані, а виробництво зупинено. У разі аварійної ситуації станція перемикається на резервні дизель-генератори. Вони повинні бути в робочому стані та мати достатньо палива для живлення насосів та інших систем, важливих для безпеки об'єкта. Однак в умовах окупації перевірити працездатність резервних генераторів практично неможливо. Якщо труби системи охолодження пошкоджені, може статися вибух пари та розгерметизація. У цьому сценарії вода для охолодження реактора перестане надходити, реактор перегріється, а відтак в атмосферу почнуть викидатися радіоактивні елементи: йод-131 або цезій-137 (залежно від того, як давно зупинили реактор); інертні гази. У такій аварії найбільша небезпека загрожує місцевому населенню, яке не має засобів індивідуального захисту. В разі значних викидів радіоактивності необхідно буде організувати зону відчуження. Радіоактивний шлейф, крім України, може торкнутися Румунії, Болгарії, Туреччини та Краснодарського краю. Розташування АЕС на Дніпрі означає, що будь-який викид радіації може поширитися в Чорне море. У разі аварії на Запорізькій АЕС радіоактивні елементи поширюватимуться за вітром. Однак, на думку більшості експертів, такий сценарій малоймовірний і порівняння з Чорнобилем і Фукусімою невиправдані. Так, у Чорнобилі були допущені серйозні недоліки конструкції реактора, а у Фукусімі затопило дизель-генератори, чого не може статися на ЗАЕС, оскільки там генератори знаходяться всередині захисної оболонки.

Інші фактори небезпеки пов'язані зі зберіганням ядерних відходів. Запорізька АЕС — єдина атомна електростанція в Україні з сухим сховищем відпрацьованого ядерного палива (ВЯП), веденим в експлуатацію в 2001 році. Станом на 2022 рік воно містило 174 бетонних контейнери, по 24 збірки ВЯП у кожному. За словами ядерника Андрія Озаровського, руйнування цих контейнерів порівнянне з руйнуванням реакторів і призведе до радіоактивного забруднення навколишнього середовища, в тому числі Каховського водосховища.

Додаткові ризики пошкодження реакторів створюються розміщенням російськими військовими на території АЕС ракетних систем залпового вогню та іншого озброєння. При цьому міни та боєприпаси зберігаються в безпосередній близькості від енергоблоків, під естакадами. 5 серпня в The Insider з'явилися повідомлення про можливе мінування станції. Згодом радник голови Офісу Президента України Михайло Подоляк також заявив про замінування території АЕС.

Крім того, МАГАТЕ стурбована відсутністю запасних частин, доступу для планового обслуговування реакторів і відсутністю належних контактів з персоналом. Людський фактор також може призвести до потенційної аварії — персонал станції працює під тиском і стресом.

Підрив дамби замінованої росіянами Каховської ГЕС створює загрозу ядерної аварії на Запорізькій атомній електростанції. У ССО ЗСУ з цього приводу зазначили, що «дамба утримує 18 мільйонів кубічних метрів води. Зниження рівня води Каховського водосховища порушить функціонування інфраструктури охолодження реакторів Запорізької АЕС, що може призвести до ядерної катастрофи».

Міжнародне право
Атомні електростанції та інші установки, що містять «небезпечні сили», мають особливий захист згідно з міжнародним гуманітарним правом (МГП) через потенційну загрозу, яку вони становлять у разі пошкодження.

Відповідно до приписів МГП та звичаєвого МГП, атомні електростанції є цивільними об'єктами і користуються спеціальним захистом. Таким чином, вони захищені від нападів і репресалій (), і не повинні бути військовою ціллю. У разі сумніву такі об'єкти повинні вважатися цивільними. Конфліктуючі сторони повинні постійно дбати про збереження цивільного населення, цивільних осіб і цивільних об'єктів під час усіх військових операцій. Враховуючи ризик викиду радіації та подальші тяжкі наслідки для цивільного населення, сторони повинні проявляти надзвичайну обережність під час пересування військ, маневрів та інших військових дій поблизу атомних електростанцій.

За певних умов напад на атомні електростанції може вважатися воєнним злочином.

Сторони повинні намагатися уникати розміщення військових цілей, таких як війська, зброя чи військові транспортні засоби, на атомних електростанціях або поблизу них. Водночас, військові об'єкти, війська та зброя, призначені виключно для захисту об'єкта від нападу, допускаються за умови, що вони використовуються лише для оборонних дій, необхідних для відповіді на напади на об'єкт, що охороняється, і що їх озброєння відповідно обмежено.

Одним із джерел МГП з питань статусу АЕС є Додатковий протокол до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року. Він є обов'язковим як для Росії, так і для України, хоча у 2019 році Росія заявила про своє невизнання компетенції Міжнародної комісії зі встановлення фактів відповідно до статті 90.

Протокол I, зокрема, встановлює:





Оцінки та реакції
Атака завдала значної шкоди станції, включно з пожежею поблизу енергоблоку 1, який на той час перебував на ремонті. Багато представників міжнародної спільноти засудили цей напад, зокрема литовський президент Гітанас Науседа назвав його ядерним тероризмом; посол США в ООН Лінда Томас-Грінфілд — «неймовірно безрозсудним і небезпечним»; генеральний секретар НАТО Єнс Столтенберг та Посольство США в Україні — воєнним злочином.

Високопосадовець Державного департаменту США попередив, що дії Росії на АЕС «створили серйозний ризик ядерного інциденту, небезпечного викиду радіації, який може загрожувати не лише людям і навколишньому середовищу України, а й вплинути на сусідні країни та всю міжнародну спільноту».

Міністр закордонних справ України Дмитро Кулеба попередив, що потенційна шкода від нападу Росії на ЗАЕС буде «в десятеро більша, ніж Чорнобиль», однак експерти з радіаційної безпеки не довіряють такій оцінці.



Енергоатом випустив заяву, згідно з якою артилерійські обстріли мають на меті руйнування інфраструктури станції, пошкодження всіх ліній електропередач, через які йде видача електроенергії в енергосистему України, знеструмлення півдня країни. В майбутньому агресор може спробувати переспрямувати електроенергію з АЕС на окупований Крим, а також використати ситуацію у військово-політичних цілях. Зокрема, без потужностей Запорізької АЕС Україна не здатна здійснювати експорт електроенергії до Європи, пов'язаний із синхронізацією її мережі з континентально-європейською мережею ENTSO-E в середині березня.

З такою оцінкою погоджуються розслідувачі Інституту вивчення війни з Вашингтону. На їх думку, російська влада проводить широку інформаційну операцію, спрямовану на підрив підтримки України з боку Заходу і представлення російського контролю над станцією як необхідного для уникнення ядерної катастрофи.

За словами народного депутата України Сергія Рахманіна, «Вони Росія шантажують Європу загрозою ядерного вибуху на ЗАЕС, щоб ті, своєю чергою, тиснули на Зеленського. Путін хоче паузу у військових діях, водночас він не хоче виглядати невдахою».

Рада керуючих МАГАТЕ 15 вересня ухвалила резолюцію з вимогою до Росії припинити окупацію ЗАЕС. За резолюцію проголосували 26 держав, проти висловилися Росія і Китай. У документі міститься заклик до Росії «негайно припинити всі дії проти Запорізької атомної електростанції та будь-якого іншого ядерного об'єкта в Україні та на них». Заклик був повторений 17 листопада.

22 вересня низка західних топ-дипломатів виступили зі спільною заявою щодо загроз для безпеки цивільних атомних об'єктів в Україні. Підписанти наголосили, що Російська Федерація має негайно вивести свої війська за межі міжнародно визнаних кордонів України та поважати територіальну цілісність та суверенітет України, а будь-які «референдуми» на окупованих територіях не матимуть жодного правового або політичного ефекту, в тому числі стосовно статусу ЗАЕС. Урядовці послалися на рішення конференції МАГАТЕ GC(53)/DEC/13 «Заборона збройних атак або погроз атакою проти ядерних об'єктів, діючих або таких, що будуються» (2009) та документ МАГАТЕ «Сім основ ядерної безпеки та безпечності» (2022).

50 країн-учасниць 66-ї Генеральної конференції МАГАТЕ (26–30 вересня 2022, Відень) підписали спільну заяву, у якій закликали Росію вивести війська з території ЗАЕС та припинити ядерний шантаж. У документі підкреслено, що саме захоплення Запорізької АЕС російськими військами є корінною причиною наявних в Україні загроз для ядерної безпеки та фізичного захисту. Учасники Конференції наголосили, що «будь-які сфальсифіковані референдуми, проведені РФ в межах міжнародно визнаних кордонів України, не матимуть юридичного чи політичного впливу на статус ЗАЕС або територій навколо неї». Сторони закликали Російську Федерацію негайно припинити всі дії проти ядерних об'єктів та на ядерних об'єктах в Україні.

Лідери Великої сімки у заяві від 11 жовтня засудили дії Росії на Запорізькій АЕС України та тиск, який чиниться на персонал об'єкта: «Це подальша безвідповідальна ескалація, і ми будемо вважати Росію відповідальною за будь-який інцидент, спричинений їхніми діями». Рішуче засудження було повторене у заяві від 12 грудня.

Див. також
* Обстріли Південноукраїнської АЕС

Примітки


Посилання
* 
*  2nd Summary Report by the Director General, 28 April — 5 September 2022 IAEA
* 








