
Валерій Юрійович Кара́сь ( 15 березня 1939, Сталіно —  15 лютого 2017, Київ) — український художник монументально-декоративного мистецтва; член Спілки радянських художників України з 1977 року. Чоловік художниці Марієти Левханян, батько Євгена Карася.

Біографія
Народився 15 березня 1939 року в місті Сталіному (нині Донецьк, Україна). Упродовж 1956—1962 рокыв навчався у Львівському інституті прикладного та декоративного мистецтва, де його викладачами були зокрема Іван Севера, Іван Скобало, Вітольд Манастирський, Роман Сельський. Дипломна робота — керамічне панно «Львів» (керівник Михайло Бєляєв).

З 1963 року по 1990-ті роки працював на Київському комбінаті монументально-декоративного мистецтва. 1995 року став співзаснником «Карасьгалереї» у Києві. Жив у Києві в будинку на вулиці Курганівській, № 3, квартира № 24. Помер у Києві 15 лютого 2017 року.

Творчість
Працював у галузі монументального мистецтва, створював вітражі, мозаїки, садово-паркові скульптури, розписи, скульптурні композиції, рельєфи, медалі. Серед робіт:

* випалювання «Морське царство» в інтер'єрі київського ресторану «Русалка» (1968);
* фонтан з фігурами персонажів творів Миколи Гоголя у Миргороді (1983—1984, у співавторстві з Марієтою Левханян);
* вітраж «Історія медицини» у Києві (1988);
;мозаїки
* «Танок» в інтер'єрі ресторану в казахстанському місті Кентау (1965);
* «До знань» в екстер'єрі київської школи (1965);
* цикл «Українська народна творчість» на фасаді житлових будинків на розі бульвару Івана Лепсе та проспекту Власа Чубаря у Києві (1967, у співавторстві з Олександром Долотіним та Іваном Аполлоновим);
* «Визначні діячі медицини» на фасаді Київської обласної клінічної лікарні (1989);
; рельєфи
* «Кобзар Волоче» у Києві (1964);
* «Наука» у місті Бердянську на будівлі ПТУ (1969, нержавіюча сталь, чеканка);
* «Морські глибини» у місті Генічеську (2010);
;композиції
* «Етапи великого шляху» у Москві (1972, шамот, теракота; у співавторстві з Марієтою Левханян);
* «Декрет про мир» у Москві (1977);
* «Земля українська», «Вода дніпровська», «Тріумф Перемоги» (усі — 1975, Національний музей історії України у Другій світовій війні, Київ);
* «Сюїта замерзання», «Сюїта танення» (обидві — 1987, спорткомплекс «Метеор», Дніпропетровськ);
* «Визначні діячі історії» (1990-ті, Будинок культури «Славутич», Київ);
;медалі
* «Богдан Хмельницький» (1972);
* «Ярослав Мудрий» (1973);
* «Леся Українка» (1973);
* «Олекса Довбуш» (1975);
* «Петро Сагайдачний» (1982—1985);
* «Григорій Сковорода» (1982—1985);
* «Тарас Шевченко» (2002);
* «Сергій Корольов» (2005).

Брав участь у міських, всеукраїнських, всесоюзних художніх виставках з 1962 року. Персональна виставка відбулася у Юрмалі у 1986 році.

Окремі роботи зберігаються у Національному музеї українського народного декоративного мистецтва у Києві, Національному заповіднику «Хортиці» у Запоріжжі.
 
Примітки


Література
* Карась, Валерий Юрьевич // Художники народов СССР. Биобиблиографический словарь. Том 4, книга 2. Санкт-Петербург. 1995. С. 224 ;
* 









