

Ґвюдмюндюр Фрідйоунссон (;   —  ) — ісландський поет і письменник.

Біографія
Ґвюдмюндюр народився 24 жовтня 1869 року на фермі Сілалайкюр у долині Адальдалюр (нині в громаді Тінгейярсвейт в Нордурланд-Ейстра) у сім'ї фермера Фрідйоуна Йоунссона (1838—1917) та його дружини, домогосподарки Сіґюрб'єрг Ґвюдмюндсдоуттір (1840—1874). У сім'ї було семеро дітей, з яких багато хто згодом став відомим. Так серед братів і сестер Ґвюдмюндюра Сіґюрйуона Фрідйоунссон (член Альтингу та засновник Л'єгара), Едлінг Фрідйоунссона (член Альтингу), Брай Фрідйоунссона (член Альтингу та міністр), сестри Ауслейг Фрідйоунсдоттір (мати письменника Кадля Ісфельда) й Уннюр Фрідйоунсдоттір (мати очільника Союзу фермерів Ісландії Інги Тріггвасона).

Після смерті дружини у 1874 році Фрідйоун із родиною переїхав на ферму до Сандюра. Ґвюдмюндюр навчався у школі Медруведлір у 1891—1893 роках і це було його єдиною освітою. Після закінчення навчання він повернувся на ферму батька, де до своєї смерті жив і займався сільським господарством.

У 1899 році Ґвюдмюндюр одружився з Ґвюдрун Лільє Оддсдоуттір (1875—1966). У пари було кілька дітей, серед яких поет Гейкюр Ґвюдмюндссон, поет та член Альтінгу Б'яртмар Ґвюдмюндссон і письменник Тоуроддюр Ґвюдмюндссон.

Творчість
Ґвюдмюндюр почав писати вірші та оповідання на початку 1890-х років під впливом давньоісландської літератури. Багато його перших творів були написані у стилі соціально-критичної сатири, інші — у дусі глибокого символізму. На думку Стефана Ейнарссона, на ранню творчість Ґвюдмюндюра вплинув великий голод 1880-х років в Ісландії. Спочатку він публікував свої твори в журналах, зокрема в «Eimreiðin», у 1898 році видав першу книгу — збірку коротких оповідань «Einir» ().

Його шлюб у 1899 році став поворотним моментом у літературній творчості — він почав писати багато віршів, а його стиль відійшов від символізму та наблизився до сучасного реалізму. Попри це, його перша книга віршів «Ur heimahögum» (), яка вийшла друком у 1902 році, піддалася різкій критиці ісландського поета, драматурга та перекладача Маттіаса Йокумссона в огляді журналу «Jojólfur». Попри критику та постійну зайнятість на фермі, Ґвюдмюндюр продовжив писати короткі оповідання та складати вірші, публікуючи деякі з них у різних журналах. Він також писав нариси на різні теми для газет і брав участь у дискусіях і дебатах з різних актуальних питань свого часу.

У 1904 році він опублікував збірку оповідань про тварин «Undir beru lofti» (), у 1907 вийшов друком його єдиний роман «Olöf i Ási» (). Роман отримала неоднозначні відгуки критиків, його визнали невдалим і навіть місцями аморальним. Потім Ґвюдмюндюр ніколи більше не писав довгих творів, тому що йому, можливо, було важко братися за жанри, що вимагають тривалої безперервної роботи.

Надалі Ґвюдмюндюр видав кілька збірок своїх оповідань і віршів, зокрема ще одну книгу оповідань про тварин «Úti á víðavangi» () у 1938 році. Він займався сільськогосподарськими роботами на фермі, писав статті для газет і журналів, часто їздив Ісландією з лекціями про різні національні проблеми й ідеали.

Твори

;Вірші

* З домашніх пасовищ (; 1902)
* Протягом осені (; 1905)
* Поема ; 1925)
* Короткі віршики (; 1929)
* З відкритого небаі (; 1942)

;Коротка проза

* Ялівець (; 1898)
* Під відкритим повітрям (; 1904)
* Дванадцять історій (; 1915)
* Десять історій (; 1918)
* З усіх боків (; 1919)
* Сонцестояння (; 1921)
* Вечірній жар (; 1923)
* Тут і далі (; 1925)
* Байки з села та міста (; 1934)
* Просто неба (; 1938)

;Нариси

* Джерела (; 1921)

;Романи

* Олеф в Аусі (; 1907)

Примітки


Посилання










