
}
Сімейка Аддамсів — вигадана сім'я, створена американським карикатуристом Чарльзом Аддамсом. Спочатку вони з’явилися в серії зі 150 непов’язаних мультфільмів, близько половини з яких спочатку були опубліковані в The New Yorker протягом 50-річного періоду з моменту їх створення в 1938 році. Відтоді їх адаптували до інших засобів масової інформації, таких як телебачення, фільми, відеоігри, комікси, мюзикли та сувеніри.

Аддамси — це сатирична інверсія ідеальної американської родини 20-го століття: дивний багатий аристократичний клан, який захоплюється жахливим і, здається, не підозрює або не турбується про те, що інші люди вважають їх дивними чи страшними. Починаючи з телевізійного серіалу 1964 року, сім'я Аддамсів складається з Гомеса та Мортісії Аддамс, їхніх дітей Уенздей і Пагслі, близьких членів сім'ї дядька Фестера і бабусі , їхнього дворецького Лурча та домашнього восьминога Пагслі Арістотеля. Тьмяно помітна Річ (пізніше безтілесна рука) була представлена ​​в 1954 році, а кузен Гомеса Ітт і домашнє левеня Мортісії Кітті Кет у 1964 році. Пуберт Аддамс, Венсдей і маленький брат Пагслі, був представлений у фільмі 1993 року Сімейні цінності Адамсів.

У 1964 році на ABC відбулася прем'єра телевізійного серіалу, який тривав два сезони. Згодом це надихнуло на зйомку телефільму під назвою «Хелловін із новою сім’єю Аддамсів» і епізодичні ролі в інших серіалах. Непов’язаний анімаційний серіал вийшов у ефір у 1973 році. Франшиза була відроджена у 1990-х роках із серією повнометражних фільмів, що складається з «Сімейки Адамсів» (1991) та «Цінності родини Аддамсів» (1993). Ці фільми надихнули другий мультсеріал (1992–1993), дія якого розгортається в тому ж вигаданому всесвіті. Серіал було перезапущено з фільмом 1998 року прямо на відео та телевізійним серіалом у прямому ефірі (1998–1999). У 2010 році жива музична адаптація за участю Натана Лейна та Бебі Нойвірт була показана на Бродвеї та була номінована на дві премії Тоні та вісім премій Drama Desk. Серіал знову перезавантажили у 2019 році з анімаційним фільмом «Сімейка Адамсів», який призвів до продовження у 2021 році.

Франшиза стала основною частиною популярної культури. Він породив серію відеоігор, академічні книги та саундтреки, які засновані на пісні, номінованій на Греммі. Вони справили глибокий вплив на американські комікси, кіно та телебачення, і вважаються джерелом натхнення для готичної субкультури та її моди.

Історія

Оригінальні мультфільми The New Yorker (1938-1964)
Чарльз Аддамс починав як карикатурист у The New Yorker з ескізу мийника вікон, який вийшов 6 лютого 1932 року. Перший мультфільм «Сімейка Аддамсів» був опублікований у 1938 році у форматі ґегу з однієї панелі. Чарльз Аддамс став постійним дописувачем The New Yorker і намалював приблизно 1300 карикатур з того часу до своєї смерті в 1988 році. 58 з них будуть присвячені родині Аддамсів, майже всі вони були опубліковані в 1940-х і 1950-х роках.

У 1946 році Аддамс познайомився з письменником-фантастом Реєм Бредбері після того, як намалював ілюстрацію до оповідання Бредбері «Повернення додому» в журналі «Мадемуазель», першої в серії оповідань про родину чудовиськ з Іллінойсу, Елліоттів. Бредбері та Аддамс стали друзями та планували співпрацювати над книгою про повну історію сім’ї Елліоттів, причому Бредбері написав, а Аддамс надав ілюстрації, але це так і не здійснилося. Оповідання Бредбері «Сімейка Елліоттів» увійшли в антологію «З пороху, що повернувся» (2001), зі зв’язною розповіддю, поясненням його роботи з Аддамсом та ілюстрацією Аддамса «Мадемуазель» 1946 року, використаною для обкладинки книги. Незважаючи на те, що герої Аддамса були добре відомі на момент їхньої першої зустрічі, в інтерв’ю 2001 року Бредбері стверджує, що Аддамс «пішов своїм шляхом і створив родину Адамсів, а я пішов своїм шляхом і створив свою сім’ю в цій книзі».
Окрім The New Yorker, Аддамс також опублікував кілька збірок, найвідомішою з яких є Dear Dead Days: A Family Album у 1959 році. Редактор The New Yorker Вільям Шон запобіг друку будь-яких подальших карикатур на сім’ю Аддамсів після запуску в 1964 році. телевізійна франшиза.

Телеадаптація та зростання популярності (1964-1977)
Телевізійна адаптація 1964 року принесла серіал набагато ширшій аудиторії та була добре сприйнята. Продюсер Нат Перрін використав «менш злий» підхід до персонажів та історій, ніж Аддамс у мультфільмах, наголошуючи на більш легких, комедійних елементах. Пізніше Стівен Кокс назвав серіал «більш дивним, ніж моторошним». Популярний серіал, що транслювався на мережі ABC, показав лише два сезони.

Франшиза залишалася в свідомості навіть після завершення серіалу, наприклад, танцювальний рух «Лурч» залишався популярним у 1960-х роках. Телевізійний серіал часто повторювався через телевізійні синдикації протягом багатьох років після цього, у деяких регіонах продовжував транслюватися аж до 1991 року. За ним послідувала поява кросовера в 1972 році в Скубі-Ду та мультсеріалі 1973 року. У анімаційному втіленні був новий акторський склад, за винятком Фелікса Сілли, який повернувся в ролі кузена Ітта. Одноразовий спеціальний серіал Хеллоуїн із новою родиною Аддамс возз’єднав більшість оригінального акторського складу серіалу 1964 року.

Серія фільмів
Франшиза була в основному неактивною протягом 1980-х років. Вихід Вільяма Шона на пенсію у 1987 році дозволив ненадовго повернути мультфільми до The New Yorker, хоча сам Чарльз Аддамс помер лише через рік.

На початку 1990-х років режисером Баррі Зонненфельдом було знято два бойовики з новим акторським складом. Незважаючи на те, що фільм 1991 року отримав неоднозначні відгуки критиків, він показав досить хороші касові збори. Другий фільм 1993 року, Сімейні цінності Аддамсів, мав зворотний прийом. Його високо оцінили критики, але, неочікувано, він показав погані касові збори та заробив менше половини доходу свого попередника. Це, а також раптова смерть актора Гомеса Рауля Джулії в 1994 році завадили Зонненфельду зняти подальші фільми. Обидва були номіновані на премії «Оскар», «БАФТА» та «Г’юго». За роль Мортіції Анджеліка Г'юстон була двічі номінована на премію "Золотий глобус" як найкраща актриса, а Рауль Джулія (як Гомес), Крістіна Річчі (як Уенсдей), Крістофер Ллойд (як Фестер) і Джоан Кьюсак (як дружина Фестера, Деббі Джеллінскі, у продовженні) отримала кілька номінацій на премію «Сатурн» і премію American Comedy Award за свої ролі. Після хвилі інтересу до франшизи в анімаційному телесеріалі 1992 року Джон Естін знову зіграв роль Гомеса майже через тридцять років після своєї першої появи в цій ролі в 1964 році. Він був номінований на чотири премії «Денна Еммі», включно з Естіном. .

У 1998 році компанією Saban Entertainment був створений фільм прямого перегляду відео, у якому в ролі Лурча знявся Карел Страйкен, який повернувся, хоча в інших випадках він не мав відношення до фільмів Сонненфельда і був дуже погано сприйнятий. Цей фільм був задуманий як пілотний телевізійний серіал канадського виробництва «Нова родина Аддамсів», який транслювався до наступного року. Естін, якому тоді було близько 60 років, повернувся як дідусь Аддамс, а не як Гомес.

Анімаційне відродження
Кадровий фільм Тіма Бертона було оголошено у 2010 році, але так і не було розроблено. Натомість у 2013 році було анонсовано анімаційний фільм Metro-Goldwyn-Mayer. На відміну від версії Бертона, тут використовуватиметься 3D-комп’ютерна анімація. Зрештою фільм вийшов у прокат у 2019 році, отримавши помірні касові збори. Сиквел, випущений у 2021 році під час пандемії COVID-19, був набагато менш успішним. Перший фільм був сприйнятий глядачами неоднозначно, тоді як другий фільм був сприйнятий глядачами негативно: обидва фільми отримали 45% і 28% балів на веб-сайті зібраних рецензій Rotten Tomatoes відповідно.

Передумови та передісторія

 Гомес і Пагслі в захваті. Мортіція навіть у вдачі, приглушена, дотепна, іноді смертельна. Бабуся Фрумп по-дурному добродушна. Середа — мамина дочка. Тісно згуртована сім’я, справжньою головою якої є Мортісія, хоча кожен з інших є певним характером, за винятком бабусі, якою легко керувати. Багато негараздів, які виникають у них у сім’ї, пов’язані з незрадливим, слабким характером бабусі. Будинок, звичайно, руїна, але ця родина все одно пишається домом, і всі люки в хорошому стані. Гроші не проблема.
 
 — Чарльз Аддамс
Схоже, що ця сім'я є гілкою великого клану Аддамс з родичами по всьому світу. В оригінальному телесеріалі кажуть, що вони пов’язані з «тими єдиними Адамсами», цього факту родина глибоко соромиться. Згідно з кіноверсією, сімейне кредо — Sic gorgiamus allos subjectatos nunc (псевдолат. «Ми радо бенкетуємо тими, хто хоче нас підкорити»). Чарльз Аддамс вперше був натхненний своїм рідним містом Вестфілд, Нью-Джерсі, районом, повним ошатних вікторіанських особняків і архаїчних кладовищ. В оригінальній серії коміксів вони живуть у готичному будинку на Семетрі Рідж. Згідно з телесеріалом, резиденція являє собою похмурий особняк, який примикає до кладовища і болота, розташований в невизначеному американському містечку. У мюзиклі (вперше показаний у Чикаго в 2009 році) будинок знаходиться в Центральному парку. У фільмі 2019 року Аддамси живуть у покинутій притулку на околиці штату Нью-Джерсі, де живе безтілесний мешканець, який вимагає, щоб це майно не турбували.

Хоча більшість гумору походить від того факту, що вони поділяють жахливі інтереси, наприклад, поставити один одного та самих себе на шлях тілесних ушкоджень (жоден із них, здається, не має ефекту), Аддамси не злі. Вони є згуртованою великою родиною. Мортісія — зразкова мати, і вони з Гомесом залишаються пристрасними один до одного; як встановлено в телевізійному серіалі, вона називає його «bubbeleh», на що він відповідає, цілуючи її руки, поведінка, яку Мортісія також може спровокувати, сказавши кілька слів французькою (їх значення не важливі; будь-які слова французькою мовою зроблю). Батьки підтримують своїх дітей (за винятком фільму 2019 року, коли Венсді приходить додому в рожевій сукні). Сім'я дружня і гостинна до відвідувачів; в деяких випадках він готовий пожертвувати великі суми грошей на цілі (телевізійні серіали та фільми), незважаючи на жах відвідувачів дивним способом життя Аддамсів. Персонажі були неназвані до появи телевізійної адаптації 1964 року, за винятком Середи та Мортісії, які були вперше названі для ліцензованої колекції ляльок 1962 року.

==External links==
*  Tee & Charles Addams Foundation
*  The Addams Family (1937)  from the original on March 13, 2012.
*  The Addams Family UK (musical website)
*  The Addams Family on TVLand.com
* 
* 

Category:комікси






