
Шрі Маравіджаятунггаварман (д/н — 1017) — хаджі (цар) Шривіджаї у 1006—1017 роках. У китайських джерелах відомий як Се-лі-ма-ла-пі. Сприяв відновленню політичної, війської та еконмоічної потуги імперії, значному розширенню кордонів.

Життєпис
Син Чудаманівармана. Посів трон 1004 року після загибелі батька. Вимушен був продовжувати війнупроти Матараму. 1005 року розпочавсяперелам увійні.. У 1006 році було завдано поразки матарамському флоту, що призвело до укладання тимчасового миру із збереженням статус-кво. 

У 1006 році згідно Лейденського напису фундумав буддійський монастир начесть баткьа Чудамівіхара в індостанському місті Нагапаттінам, що свідчить про гарні відносини з паракесарі Раджараджею Чола I. У 1008 році за записами, він надіслав трьох посланців до сунського імператора Чжао Хена.

Китайські джерела також свідчать про велику війну між його Шривіджаєю і Матарамом. У 1016 році було завдано рішучої поразки магарджи Дхармавангси, що призведо до загибелі того та знищення Матараму. Наслідком стало встановлення гегемонії Шривіджаї на Яві та регіоні Великих Зондських острвоів, зокрмеа на північному заході та півночі Борнео.

Помер Шрі Маравіджаятунггаварман близько 1017 року. Йому спадкував син або брат Санграма Віджаятунггаварман.

Примітки

Джерела
* Coedes, George (1996). The Indianized States of Southeast Asia. University of Hawaii Press. ISBN 978-0824803681
* Miksic, John Norman; Yian, Goh Geok (2016). Ancient Southeast Asia. Taylor & Francis. ISBN 9781317279044.

