{|






Тонан-Мару №3 (Tonan Maru No. 3) — судно, яке під час Другої Світової війни прийняло участь у операціях японських збройних сил на Борнео, в архіпелазі Бісмарка, на Каролінських та Маршаллових островах. 

Передвоєнна історія
Тонан-Мару №3 спорудили як плавучу базу китобійної флотилії в 1938 році на верфі Osaka Iron Works на замовлення компанії Nippon Suisan.

4 листопада 1941-го судно реквізували для потреб Імперського флоту Японії.

Вторгнення на Борнео
4 грудня 1941-го, незадовго до вступу Японії у Другі світову війну, Тонан-Мару №3 прибуло до порта Самах (острів Хайнань), а 6 грудня вийшло звідси до бухти Камрань (узбережжя уентрального В’єтнаму). 13 грудня Тонан-Мару №3 та ще 9 транспортних суден вийшли з Камрані, маючи завдання доправити десант на острів Борнео до Мірі (центральна частина північно-західного узбережжя поблизу Брунею). Висадка тут відбулась в ніч на 15 грудня та не зустріла сильного спротиву.

22 грудня 1941-го Тонан-Мару №3, яке мало на борту військовослужбовців 4-го будівельного загону ВМС та цілий ряд інших допоміжних підрозділів, а також ще 9 суден рушили з Мірі для оволодіння Кучінгом (те саме узбережжя Борнео, але неподалік від західного завершення острова). Увечері 23 грудня вже на підході до пункту призначення загін був атакований нідерландським підводним човном K XIV, якому вдалось потопити два та пошкодити два транспорти. Серед останніх опинилось і Тонан-Мару №3. 

До кінця грудня судно проходило аварійний ремонт, а потім вирушило до Японії для повноцінного відновлення. При цьому навесні 1942-го Тонан-Мару №3  переобладнали у нафтовий танкер (разом з іншою переобладнаною китобойною плавбазою Тонан-Мару №2 це були найбільші танкери Японії часів Другої світової). 

Рейси до Океанії
24 квітня 1942-го Тонан-Мару №3 вирушило з Йокосуки, прослідувало через Сайпан (Маріанські острова), 13 – 17 травня побувало на Палау (важливий транспортний хаб на заході Каролінських островів), а 20 травня прибуло на атол Трук у центральній частині Каролінських островів (тут ще до війни створили потужну базу японського ВМФ, з якої до лютого 1944-го провадились операції у цілому ряді архіпелагів). 24 травня судно вирушило звідси до Японії та вже 1 червня було у Йокогамі.

На протязі наступних двох з половиною місяців Тонан-Мару №3 здійснило численні рейси та відвідало порти (деякі не по одному разу) Йокосука, Осака, Моджі, Куре, Самах, Юлін (так само на Хайнані), Мако (важлива база на Пескадрських островах у південній частині Тайванської протоки), Сасебо, Наха (острів Окінава), Йокогама.

7 серпня 1942-го союзники висадились на сході Соломонових островів, що започаткувало шестимісячну битву за Гуадалканал. 13 – 23 серпня Тонан-Мару №3 здійснило перехід з Йокосуки до Рабаулу – головної передової бази в архіпелазі Бісмарка, з якої здійснювались операції на Соломонових островах та сході Нової Гвінеї. 31 серпня – 3 вересня танкер перейшов на Трук, а потім прослідував через Сайпан (Маріанські острова) до Токуями.

24 вересня – 5 жовтня 1942-го Тонан-Мару №3 здійснило другий перехід з Йокосуки до Рабаула. 11 – 14 жовтня воно прослідувало звідси на Трук у складі конвою зі ще одним транспортом під охороною есмінця. 17 – 21 жовтня Тонан-Мару №3 перейшло на атол Кваджелейн (Маршаллові острова), вже з якого прослідувало 22 – 30 жовтня у Йокосуку.

24  листопада – 2 грудня 1942-го Тонан-Мару №3 перейшло з Йокосуки до Труку, проте на цей раз не стало повертатись з Океанії напряму до Японії, а в першій половині грудня прослідувало до західного нафтоносного регіону Борнео та 16 грудня було у Мірі. 20 – 31 грудня воно здійснило рейс звідси до Йокогами.

Служба у першому півріччі 1943
6 січня 1943-го судно попрямувало до Південно-Східної Азії, на протязі місяця відвідало Сінгапур, Мірі та знову Сінгапур, а в останній день місяця прибуло до Японії. 

12 лютого 1943-го воно вийшло у новий рейс до того ж регіону, прослідувало через Гонконг та наприкінці місяця було у Сінгапурі. На це раз воно далі рушило до Мікронезії і 16 березня прибуло на Трук.

До середини травня 1943-го судно знову опинилось у Південно-Східній Азії, а 21 травня – 1  червня перейшло з Маніли на Трук, де перебувало тут майже два місяця.

Липневий рейс та загибель судна
23 липня 1943-го Тонан-Мару №3 у черговий раз вирушило до нафтоносного регіону Борнео. Під вечір тієї ж доби американський підводний човен USS Tinosa, який патрулював поблизу Трука, отримав повідомлення про вихід у рейс танкера-гіганта та попрямував до місця можливого перехоплення. З настанням ранку 24 липня з USS Tinosa помітили Тонан-Мару №3 на відстані понад 30 км на маршруті, який відхилявся від очікуваного на 16 км. Підводний човен на повній швидкості попрямував на переріз та зміг-таки зайняти положення для атаки і дати залп із чотирьох торпед. Дві з них поцілили Тонан-Мару №3, але не здетонували, після чого танкер відвернув та спробував відірватись. Через 15 хвилин після першого залпу з підводного човна випустили по цілі, яка перебувала під гострим курсовим кутом, ще дві торпеди, які обидві потрапили у танкер. На цей раз детонатори спрацювали штатно, Тонан-Мару №3 отримав пошкодження та зупинився. USS Tinosa наблизився та послідовно випустив ще дев’ять торпед, одна з який пройшла повз ціль, а вісім потрапили у неї, але не здетонували. Дещо більше ніж за дві години після першої атаки акустик USS Tinosa почув гвинти військового корабля. Субмарина вела вогонь до останнього, проте у підсумку була вимушена полишити місце бою (хоча проти USS Tinosa провели контратаку глибинними бомбами, проте човен не постраждав).

Спершу на допомогу Тонан-Мару №3 прибули легкий крейсер «Ісудзу» (який узяв танкер на буксир) та есмінець «Асанагі». 25 липня до них додались есмінець та шість інших кораблів. 28 липня Тонан-Мару №3 довели до Труку, де розпочали аварійний ремонт за допомогою спеціалізованого судна «Акасі». Втім, стан корпусу судна не дозволив прийняти рішення щодо його переходу до Японії для повноцінного ремонту і Тонан-Мару №3 перебував тут багато місяців, виконуючи функцію плавучого нафтосховища.

17 лютого 1944-го по Труку нанесло потужний удар американське авіаносне угруповання (операція «Хейлстоун»), яке змогло знищити у цьому рейді кілька бойових кораблів та біля трьох десятків інших суден. Після атаки літаків з авіаносців USS Bunker Hill та USS Enterprise на «Тонан-Мару №3» виникла пожежа. Судно продовжувало триматись на воді, проте 18 лютого пілоти з авіаносця USS Yorktown поцілили танкер щонайменше ще однією бомбою. У підсумку «Тонан-Мару №3» перевернувся і затонув, загинуло 315 осіб, що перебували на борту.

Післявоєнна доля
В березні 1951-го «Тонан-Мару №3» поставили на плав та провели аварійний ремонт, після чого провели на буксирі до Японії. Тут судно пройшло повноцінне відновленні на верфі у Айой та повернулось до виконання функцій плавучої бази китобійної флотилії. В подальшому «Тонан-Мару №3» перейменували на «Тонан-Мару». До 1970 року судно займалось промислом, після чого було здано на злам.

Примітки


 
