






Аднан Чатич (), більш відомий як Фелікс Штурм (; 31 січня 1979, Леверкузен) — німецький професійний боксер, чемпіон Європи серед аматорів, чемпіон світу за версіями WBO (2003—2004), WBA (2006, 2007—2012, з 2010 підвищений до WBA (Super)) і IBF (2013—2014) у середній вазі та за версією WBA (Super) (2016) у другій середній вазі.

Аматорська кар'єра
На чемпіонаті світу 1999 переміг в першому бою Андрія Чуркана (Україна), а в другому програв Єрмахану Ібраїмову (Казахстан).

На чемпіонаті Європи 2000 завоював золоту медаль.
* В 1/8 фіналу переміг Карой Балжаї (Угорщина) — 5-1
* У чвертьфіналі переміг Мірослава Новосада (Польща) — 5-1
* В півфіналі переміг Дмитра Усагіна (Болгарія) — 5-0
* У фіналі переміг Андрія Мішина (Росія) — 3-1

На Олімпійських іграх 2000 переміг Ділшода Ярбекова (Узбекистан) і Річарда Ровлза (Австралія), а у чвертьфіналі програв Джермейну Тейлору (США) — 14-19.

Професіональна кар'єра
2001 року дебютував на професійному рингу. Після 17 успішних матчів 12 липня 2003 року виграв вакантний інтерконтинентальний титул WBO у середній вазі. 13 вересня 2003 року він замінив травмованого Берта Шенка в бою проти аргентинця Ектора Хав'єра Веласко та виграв титул чемпіона WBO. Після одного успішного захисту 5 червня 2004 року зустрівся в бою з Оскаром Де Ла Хойя (США) і зазнав поразки одностайним рішенням суддів.

11 березня 2006 року Штурм одностайним рішенням суддів переміг Маселіно Масое (Американське Самоа) і завоював титул чемпіона світу за версією WBA у середній вазі. В наступному бою 15 липня 2006 року Штурм втратив свій титул, зазнавши поразки технічним нокаутом від Хав'єра Кастильєхо (Іспанія). У матчі-реванші 28 квітня 2007 року Штурм переміг одностайним рішенням суддів і повернув собі звання чемпіона. Впродовж 2007—2012 років провів 12 успішних захистів титулу. 2010 року був підвищений до WBA (Super).

1 вересня 2012 року у Обергаузені, зустрівся в об'єднавчому бою з австралійським чемпіоном світу за версією IBF Деніелом Гілом і програв розділеним рішенням.

1 лютого 2013 року програв у Дюссельдорфі Сему Соліману (Австралія), та пізніше цей бій було визнано таким, що не відбувся через виявлені в пробах Солімана сліди допінгу.

7 грудня 2013 року, здобувши перемогу над чемпіоном IBF Дарреном Баркером (Велика Британія), Фелікс Штурм став чотириразовим чемпіоном світу у середній вазі.

31 травня 2014 року в першому захисті титулу IBF зустрівся вдруге з Семом Соліманом і знов програв тому одностайним рішенням суддів.

9 травня 2015 року в бою за титул «регулярного» чемпіона WBA у другій середній вазі програв Федору Чудінову (Росія), та 20 лютого 2016 року в матчі-реванші здобув перемогу, відібравши титул WBA (Super). Пізніше, після бою, в пробах Штурма були виявлені сліди допінгу, але результати аналізів не були правильно задокументовані, тож Світова боксерська асоціація утрималася від дискваліфікації Штурма через ці порушення, але 5 жовтня 2016 року позбавила його звання чемпіона.

Таблиця боїв



52 боя, 42 перемоги (18 нокаутом), 6 поразок (1 нокаутом), 3 нічиї, 1 не відбувся


Результат

Рекорд

Суперник

Спосіб

Раунд, час

Дата

Місце

Примітки




















Перемога

40–5-3 (1)

 Федір Чудінов












Поразка

39–5-3 (1)

 Федір Чудінов












Нічия

39-4–3 (1)

 Роберт Штігліц












Поразка

39–4-2 (1)

 Сем Соліман












Перемога

39-3–2 (1)

 Даррен Баркер












Перемога

38-3–2 (1)

 Предраг Радошевич












Не відбувся

37–3-2

 Сем Соліман












Поразка

37–3-2

 Деніел Гіл












Перемога

37-2-2

 Себастіан Збік












Нічия

36–2-2

 Мартін Мюррей












Перемога

36-2–1

 Метью Маклін












Перемога

35-2–1

 Рональд Гернс












Перемога

34-2-1

 Джованні Лоренцо












Перемога

33-2–1

 Хорен Гевор












Перемога

32-2–1

 Кодзі Сато












Перемога

31-2–1

 Себастьян Сильвестр












Перемога

30-2–1

 Ренді Гріффін












Перемога

29-2–1

 Джеймі Пітмен












Нічия

28–2-1

 Ренді Гріффін












Перемога

28-2

 Ное Гонсалес Алькоба












Перемога

27-2

 Хав'єр Кастильєхо












Перемога

26-2

 Гевін Топп












Поразка

25-2

 Хав'єр Кастильєхо












Перемога

25–1

 Маселіно Масое












Перемога

24–1

 Хорхе Сендра












Перемога

23-1

 Берт Шенк












Перемога

22-1

 Хасін Шеріфі












Перемога

21-1

 Роберт Фрейзер












Поразка

20-1

 Оскар Де Ла Хойя












Перемога

20-0

 Рубен Варон












Перемога

19-0

 Ектор Хав'єр Веласко






























Примітки


Посилання
*  На сайті olympedia













