

Тордіс Колбрун Рейкфьорд Гильфадоттір (,  ) — ісландська юристка, державна і політична діячка. Заступниця голови Партії незалежності з 2018 року. Чинний міністр закордонних справ та міжнародного співробітництва з метою розвитку Ісландії з 28 листопада 2021 року. У минулому — міністр туризму, промисловості та інновацій Ісландії (2017—2021). Тимчасово виконувала обов'язки міністра юстиції Ісландії з 14 березня до 6 вересня 2019 року. Депутат Альтингу з 2016 року.

Біографія
Народилася в Акранесі 4 листопада 1987 року у сім'ї Ґільфі Р. Ґвюдмюндссона (Gylfi R. Guðmundsson, нар. 16 березня 1956 року), менеджера з обслуговування, сина Йоуни Вальгердар Крістіаунсдоуттір (Jónu Valgerðar Kristjánsdóttur), племінника депутата Альтингу Ґвюдйоуна Арнара Крістьяунссона та Фьоули Катрин Аусгейрсдоттір (Fjóla Katrín Ásgeirsdóttir, нар. 28 травня 1957 року), фельдшера.

Закінчила школу в Акранесі у 2007 році. У 2005—2006 роках навчалася за програмою обміну AFS у Відні. У 2010 році закінчила Університет Рейк'явіка, здобула ступінь бакалавра права. Навчалася за програмою обміну студентами «Еразмус» у Зальцбурзькому університеті під час весняного семестру 2011 року. У 2012 році здобула ступінь магістра права в Університеті Рейк'явіка.

У 2011—2012 роках вона працювала юристом Апеляційного комітету з планування та будівництва (нині — Апеляційний комітет з навколишнього середовища та природних ресурсів). У 2013—2015 роках — викладач конституційного права Університету Рейк'явіка.

У 2007—2010 роках — член правління молодіжної організації Партії незалежності в Акранесі, у 2008—2009 роках — голова. У 2007—2009 роках — член правління молодіжної організації Партії незалежності. У 2008 році — член Комітету з навколишнього середовища міста Акранес. У 2009—2010 роках — член правління Lögrétta, спілки студентів-юристів Університету Рейк'явіка. У 2009—2010 роках — редактор журналу «Lögrétta», спілки студентів-юристів Університету Рейк'явіка.

З 2016 року — член Комітету з навколишнього середовища та транспорту Партії Незалежності. У 2013—2014 роках — генеральний секретар Партії незалежності. Заступник голови Партії Незалежності з 2018 року.

За результатами дострокових парламентських виборів 2016 року її обрали депутатом Альтингу у Північно-Західному виборчому окрузі. Переобрана на виборах 2017 року та виборах 2021 року.

У 2014—2016 роках — помічник міністра внутрішніх справ Олефа Нордала. 11 січня 2017 року стала міністром туризму, промисловості та інновацій у кабінеті Б'ярні Бенедіктссона. Зберегла пост у наступному кабінеті Катрін Якобсдоуттір. Тимчасово виконувала обов'язки міністра юстиції після відставки Сіґридур Андерсен з 14 березня 2019 року, поки 6 вересня не вступила на посаду Аслауг Арна Сіґурбйорнсдоттір.

28 листопада 2021 року отримала портфель міністра закордонних справ і міжнародного співробітництва з метою розвитку Ісландії у другому кабінеті Катрін Якобсдоуттір. Змінила Ґвюдлейгюра Тоура Тоурдарсона, якого призначили міністром навколишнього середовища, енергетики та клімату.

Особисте життя
Чоловік — юрист Х'ялті Сіґвальдасон Моґенсен (Hjalti Sigvaldason Mogensen, нар. 28 травня 1984). У пари двоє дітей: Марвін Ґільфі (нар. 2012), Крістін Фьола (нар. 2016).

Примітки


Посилання









