

Сідік (іноді Седік, Сіджик, вимовляється:,,; кит.: 賽德克族; піньїнь: Sàidékèzú) — корінне населення Тайваню, яке проживає переважно в повітах Наньтоу та Хуалянь. Їхня мова також відома як сідікська мова.

Сідіки стали 14-ю офіційно визнаною спільнотою корінного населення Тайваню. Визнання вони отримали 23 квітня 2008 року. Раніше сідіки разом із близькоспорідненим народом турку класифікувалися як атаяли.

Основні події
Події Вуше
Починаючи з 1897 року, японці розпочали програму будівництва доріг, яка привела їх на територію корінного населення. Це вважалося проникненням. Контакти та конфлікти загострилися, деякі корінні жителі були вбиті. У 1901 році в боях з японцями корінне населення знищило 670 японських вояків. У результаті цього в 1902 році японці ізолювали Уше.

Між 1914 і 1917 роками японські війська здійснили агресивну програму «умиротворення», в результаті чого було вбито багато людей, які чинили опір. У цей час лідер Махебо, Мона Рудао, намагався протистояти правлінню Японії, але двічі зазнав невдачі, оскільки його плани були розголошені. З третьої спроби він організував сім із дванадцяти груп для боротьби проти японських військ.

Події Сіньчен
Коли японські солдати ґвалтували корінних жінок, двоє лідерів і двадцять чоловіків убили тринадцять японських солдатів.

Реньчжигуанські події, 1902 рік
Після захоплення рівнини японці отримали контроль над Вуше. Деякі з тгдайців, які чинили опір японцям, були розстріляні. Через це знову спалахнули бої, що призвело до інциденту Вуше.

Інцидент у Зімейюані, 1903 рік
У 1903 році японці розпочали каральну експедицію, щоб помститися за попередню втрату під Реньчжигуань.

Трукська війна, 1914 рік
Японці хотіли підкорити плем'я Труку. Після восьми років дослідження території вони вторглися до них в 1914 році. Дві тисячі корінного населення взяли участь у опорі вторгненню. Японці застосували проти аборигенів 200 кулеметів і 10 000 солдатів, але під час війни генерал-губернатор Японії Сакума Самата отримав тяжкі поранення, що призвело до його смерті.

Інцидент Уше, 1930 рік
інциденту Муша
Інцидент Муша (китайською та японською: 霧社事件; піньїнь: Wùshè Shìjiàn; Вейд–Джайлз: Wu4-she4 Shih4-chien4; rōmaji: Musha Jiken; Pe̍h-ōe-jī: Bū-siā Sū-kiāⁿ), також відомий як Повстання Уше та кілька інших подібних назв почалося в жовтні 1930 року і було останнім великим повстанням проти колоніальних сил Японії на японському Тайвані. У відповідь на тривале гноблення з боку японської влади корінне населення сідіків у Муші (Вуше) напало на село, убивши понад 130 японців. У відповідь японці розпочали невпинну контратаку, убивши у відповідь понад 600 сідіків. Те, як японська влада впоралася з інцидентом, піддалася різкій критиці, що призвело до багатьох змін у політиці щодо тубільців.

У масовій культурі
Народ сідіків був помітно представлений у тайванському історичному драматичному фільмі 2011 року «Сідік Бейл», який зобразив інцидент Уше 1930 року разом із попередніми інцидентами Реньчжигуань і Зімейюань. Інцидент Уше був тричі зображений у фільмах, у тому числі в 1957 році у фільмі 青山碧血 Цин Шан бі сюе, Він також був зображений у телевізійній драмі 2003 року Дана Сакура.

Альбоми Seediq Bale (2007) і Takasago Army (2011) тайванського екстремального метал-гурту Chthonic розповідають про досвід народу сідіків у першій половині ХХ століття, представлений через вигадані оповіді.

Відомі люди
Одяг сідіків
* Іван Наві, заступник міністра Ради корінних народів
* Мона Рудао, головна фігура під час інциденту Уше та національний герой Тайваню.
* Валіс Перін, політик, римо-католицький священик і міністр Ради корінних народів з 2005 по 2007 рік.
* Кун Веньчі, тайванський законодавець

Див. також
* Демографія Тайваню
* Корінні народи Тайваню

Список літератури


Посилання
*  Sediq визнано 14-ю групою — Taipei Times, 24 квітня 2008 р.
*  RTI.org


