{|





Ro-2 (呂号第二潜水艦) – підводний човен Імперського флоту Японії. До введення у Японії в першій половині 1920-х років нової системи найменування підводних човнів носив назву «Підводний човен №21» (第二十一潜水艦).

На початку своєї історії підводні сили Імперського флоту активно використовували кораблі, придбані за кордоном, споруджені за ліцензією або спроектовані на їх основі. Спершу в 1900-х роках придбали субмарини від американської Electric Boat Company («Тип1») та британської Vickers («Тип C1»), в першій половині 1910-х замовили кораблі у французької Schneider («Тип S1»), а за кілька років компанія Kawasaki придбала у італійської Fiat-Laurenti проект підводного човна, за яким спорудила 2 корабля, відомі як тип F1. Їх конструкція виявилась невдалою, зокрема, за результатами експлуатації максимальну глибину занурення обмежили 20 метрами при при проектному показнику у 50 метрів. Крім того, фактична надводна швидкість виявилась лише 13 вузлів замість проектних 18 вузлів. Як наслідок, на основі F1 не створили будь-яких інших типів підводних човнів (не рахуючи незначного удосконалення конструкції у типі F2).

Одним з представників типу F1 став «Підводний човнен №21», який завершили будівництвом у квітні 1920 році та класифікували як належний до 2-го класу. 16 жовтня 1920-го корабель включили до складу 14-ї дивізії підводних човнів, що базувалась на Куре, але вже 1 грудня того ж року перевели до військово-морського округу Сасебо у 21-шу дивізію підводних човнів.

1 листопада 1924-го «Підводний човен №21»  перейменували на Ro-2.

1 квітня 1932-го Ro-2 виключили зі списків ВМФ, а в жовтні 1934-го використали у експерименті з порятунку затонулого підводного човна.

Примітки


