
Колі́брі чубатий (Orthorhyncus cristatus) — вид серпокрильцеподібних птахів родини колібрієвих (Trochilidae). Мешкає на Пуерто-Рико та на Малих Антильських островах.

Опис
Чубатий колібрі
Довжина птахів становить 8-9,5 см, самці важать 4 г, самиці 3,5 г. Виду притаманний статевий диморфізм. У самців верхня частина тіла тьмяно-бронзово-зелена або оливково-зелена з металевим відблиском. На голові помітний зелений чуб, пера на ньому мають матевалево зелені або яскраво-синьо-зелені кінчики. Нижня частина тіла чорнувата. Хвіст чорний, округлої форми. Дзьоб прямий, короткий, чорний, довжиною 7,5-10 мм.

У самців верхня частина голови і верхня частина тіла у них бронзово-зелені з металевим відблиском, чуб на голові у них відсутній. Нижня частина тіла у них світло-сіра. Хвіст чорний, округлої форми, чотири крайні стернових пера мають широкі білувато-сірі кінчики. Дзьоб прямий, короткий, чорний, довжиною 9-12 мм.. Забарвлення молодих птахів є подібне до забарвлення самиці, однак пера на голові у них мають коричнюватий відтінок.

У самців підвиду O. c. exilis чуб повністю зелений або дещо синьо-зелений на кінчику. У самців підвиду O. c. ornatus  кінчик чуба контрастно синій. У самців підвиду O. c. cristatus чуб золотисто-зелений або смарагдово-зелений, на кінці фіолетовий. Самці підвиду O. c. emigrans є схожі на представників номінативного підвиду, однак чуб у них більш фіолетовий, а горло блідо-сіре. Самиці різних підвидів дещо різняться за відтінком нижньої частини тіла.

Таксономія
Чубатий колібрі був описаний шведським натуралістом Карлом Ліннеєм у 1758 році, в десятому виданні його праці «Systema Naturae» під назвою Trochilus cristatus. Лінней опирався на більш ранній опис, зроблений англійським натуралістом Джорджем Едвардсом у 1743 році в праці «A Natural History of Uncommon Birds». Пізніше чубатий колібрі був переведений до монотипового роду Orthorhyncus, введеного французьким натуралістом Бернаром де ла Вілєм де Ласепедом у 1799 році. Типовою місцевістю чубатого колібрі є острів Барбадос.

Підвиди
Виділяють чотири підвиди:
* O. c. exilis (Gmelin, JF, 1788) — від Пуерто-Рико через Малі Антильські острови до Сент-Люсії;
* O. c. ornatus Gould, 1861 — острів Сент-Вінсент;
* O. c. cristatus (Linnaeus, 1758) — острів Барбадос;
* O. c. emigrans Lawrence, 1877 — Гренада і Гренадини.

Поширення і екологія
Чубаті колібрі мешкають на Карибах, бродячі птахи спостерігалися на півдні Флориди. Вони живуть у вологих і сухих тропічних лісів, на узліссях, у вторинних заростях, на плантаціях, в парках і садах. Зустрічаються переважно на висоті до 500 м над рівнем моря, у липні-серпні трапляються на більшій висоті. Живляться нектаром квітучих чагарників з родів Lantana і Euphorbia, ліан і дерев, зокрема з родів Capparis, Hibiscus, Bauhinia, Tabebuia і Delonix. Птахи шукають нектар в усіх ярусах лісу, однак віддають перевагу підліску. Також вони доповнють свій раціон дрібними безхребетними, яких збирають з рослинності або ловлять в польоті.
MHNT)
Чубаті колібрі гніздяться протягом всього року, переважно з березня по червень. Гніздо чашоподібне, встелюється м'якими рослинними волокнами, зовні покривається шматочками листя, лишайниками, мохом і корою, розміщується серед тонких гілочок чагарника або серед ліан, на висоті від 1 до 3 м над землею. В кладці 2 білих яйця розміром 11,6×8,2 мм. Інкубаційний період триває 17-19 днів. Пташенята покидають гніздо через 19-21 день після вилуплення. Вони стають повністю самостійними через 3-4 тижні, а набувають статевої зрілості у віці 2 років.

Чубатий колібрі є першим зареєстрованим видом птахів, який став жертвою хижих павуків з ряду , однак невідомо, чи павук спіймав живого птаха, оскільки він був найдений вже мертвим. Також ці птахи іноді стають жертвами анолісів . Чубаті колібрі нападають не лише на інших колібрі. однак і на інших птахів, рептилій і комах, що не конкурують з ними, що може призвести до локального скорочення біорізноманіття.

Примітки









