Фарінг в прибережному музеї Herøy, Møre og Romsdal, Норвегія.
Фарінг () — традиційний скандинавський невеликий весловий човен, довжиною приблизно 5–6 м. Використовується для риболовлі та транспортування людей і приводиться в рух переважно за допомогою весел, але іноді озброюється вітрилом на зйомній щоглі.

Етимологія і семантика
ліворуч
Назва човна походить від норвезької færing (давньоскандинавською Feræringr), що означає чотири весла. Човни типу фарінг з регіону Ус в Гордаланні іноді називають уселвар.

Історія
Цей тип човна сягає часів доби вікінгів у Норвегії. Гокстадський човен, датований IX століттям, нагадує фарінгі, які досі використовуються в західній і північній Норвегії, що свідчать про давню традицію будівництва таких човнів. В 1920 році на острові Нелансея поруч з великим 13-метровим Квалсунським кораблем було знайдено менший, 9,5 — метровий човен VIII століття, що отримав назву Квалсунський фарінг.

Єдина суттєва відмінність між стародавніми і сучасними човнами полягає в заміні бічного весельного стерна на кормове. Вони продовжують використовуватись в сучасній Норвегії як невеликі рибальські судна і іноді беруть участь у перегонах.

Завдяки торгівлі ікрою (ікрою тріски в розсолі) між Норвегією та Францією, в часи вилову сардини за допомогою прямих сіток фарінгі набули поширення у Франції (зокрема в Дуарнене і Руані).

Опис
Норландський фарінг (на передньому плані)
Корпус човна обшитий за традиційною для скандинавських суден клінкерною технологією (внапусток). Його довжина може варіюватися від 5 до 6 метрів. Човен має майже симетричну конструкцію, з низькими бортами і високо піднятими штевнями.

Цей тип човна приводився в рух за допомогою весел, а іноді і вітрила, яке встановлювалось на зйомній щоглі. Історично склалося так, що фарінг в основному використовувався для веслування, оскільки через географічну конфігурацію фіордів, по яким плавають ці човни, напрямок та інтенсивність вітру не дуже постійними. У випадку встановлення щогли, човен зазвичай озброювали головним вітрилом (гротом) і стакселем. Стародавні човни були оснащені різними типами вітрил, від прямих до люгерних і шпринтових.

Для виготовлення човнів переважно використовується деревина сосни, яка дуже поширена в скандинавських країнах. Обводи фарінга дуже гармонійні, що полегшує плавання. Корпус і деталі судна зазвичай не декоруються.

Репліка в Україні
В серпні 2022 року в парку історичної реконструкції Городище Оствиця у Рівному виготовили і спустили на воду реконструкцію скандинавського фарінга — човен Laisve (з литовської — Свобода). Над реконструкцією човна майстри працювали понад тридцять днів. Співавтором відтвореного човна є Литовська місія військових тренерів.

Див. також

* Корабель вікінгів
* Карв
* Кнарр

Примітки


Джерела

* Greenhill, Basil (1976) Archaeology of the Boat (London: Adam and Charles Black Publishers Ltd) ISBN 978-0-7136-1645-3
* Leather, John (1990) Clinker Boatbuilding (Adlard Coles) ISBN 978-0-7136-3643-7

Галерея






