
 Рукопис AM 122 a fol. Сага про Стурлунгів (Університет Ісландії).
«Сага про Стурлунгів» (; часто її називають просто «Стурлунга») — збірка ісландських саг різних авторів XII-XIII століть. Збірка була впорядкована приблизно в 1300 році. Здебільшого йдеться про історію Стурлунгів, могутнього родинного клану епохи Стурлунгів у Ісландській Співдружності.

Сага про Стурлунгів переважно охоплює історію Ісландії між 1117 та 1264 роками. Починається з легенди про  регіонального правителя в Норвегії кінця IX століття, який переїжджає до Ісландії, щоб уникнути зростання влади короля Гаральда Файнхейра. Більш історичні саги починаються в 1117 році, напр. Þorgils saga ok Hafliða. Інші саги, що увійшли до збірки: Sturlu saga, Prestssaga Guðmundar Arasonar, Guðmundar saga biskups, Hrafns saga Sveinbjarnarsonar, Þórðar saga kakala, Svínfellinga saga та Íslendinga saga, складена Стурлою Тордарсоном, яка становить майже половину збірки та охоплює період 1183 – 1264 років.  Упорядник зібрав фрагменти в хронологічному порядку, додав так зване скандинавське пасмо, а також генеалогії, і намагався об’єднати їх в єдину працю, зазвичай замінюючи початок і кінець на сполучний уривок.  У деяких випадках він розбивав саги для досягнення хронологічного порядку.   Компіляцію часто вважають жанром саг, samtíðarsögur або «сучасних саг».

Сага про Стурлунгів є основним джерелом історії Ісландії протягом XII-XIII століть і була написана людьми, які пережили внутрішню боротьбу за владу, що закінчилася втратою суверенітету Ісландії та підкоренням її Норвегією в 1262-1264 роках; описи ран у сазі про Іслендінгу настільки детальні, що вони можуть базуватися на свідченнях очевидців, використаних у позовах про компенсацію.  Це джерело також цінне для деталей соціальної історії.  Непрямі докази свідчать про те, що сагу склав Тор Нарфасон (пом. 1308),  який, можливо, також написав Geirmundar þáttr і Haukdæla þáttr і, можливо, також Sturlu þáttr . 

Твір зберігається в ледь відмінних версіях у двох пошкоджених західноісландських пергаментах, датованих другою половиною XIV століття, Króksfjarðarbók і Reykjafjarðarbók (AM 122 a fol. і AM 122 b fol.),  та в паперовому рукописі XVII ст., складеному з цих. Перший також містить матеріал із саги про Хаконара про Хаконарсонара; остання містить інтерполяції з саги про Оргіла Скарду, а також містить саги про Стурлу þáttr і дві саги, які зазвичай не вважаються частиною саги про Стурлунгів, сагу про Яртегна, сагу про Гудмундарів і сагу про Арну.  

Примітки


Література

* Peder Erasmus Kristian Kaalund, ed. Sturlunga saga efter Membranen Króksfjarðarbók udfyldt efter Reykjarfjarðarbók. Kongelige Nordiske oldskriftselskab. 2 vols. Copenhagen/Kristiania: Gyldendal, 1906, 1911.  (in Danish)
* Jón Jóhannesson, Magnús Finnbogason and Kristján Eldjárn, eds. Sturlunga saga. 2 vols. Rejkjavík: Sturlunguútgáfan, 1946.  (in Icelandic)
* Sturlunga Saga. Tr. Julia H. McGrew. 2 vols. The Library of Scandinavian Literature, The American-Scandinavian Foundation. 9–10. New York: Twayne, 1970–74. ISBN 9780805733655.
* Stephen Norman Tranter. Sturlunga saga: The rôle of the Creative Compiler. Doctoral dissertation, University of Freiburg, 1985. Europäische Hochschulschriften Reihe I, Deutsche Sprache und Literatur, 941. Frankfurt/New York: Lang, 1987. ISBN 9783820495027.
* Lois Bragg. "Generational tensions in 'Sturlunga saga'". Arkiv för nordisk filologi NS 112 (1997) 5–35.
* Guðrún Nordal. "To Dream or Not to Dream: A Question of Method". in: The Fantastic in Old Norse/Icelandic Literature: Sagas and the British Isles. Ed. John McKinnell, David Ashurst and Donata Kick. Durham: Centre for Medieval and Renaissance Studies, Durham University, 2006. ISBN 9780955333507. pp. 304–13.

Посилання

*  Сага про Стурлунгів, включно із сагою про Іслендінгу про законника Стурлу Тордсона та інші твори  Відредаговано з пролегоменами, додатками, таблицями, індексами та картами доктора Гудбранда Вігфуссона. Оксфорд: Clarendon Press. 1878 рік.
*  Sturlúnga-Saga edr Íslendinga-Saga hin mikla: Том 1.  Том 2, частина 1.  Том 2, частина 2 Відредаговано з передмовою ісландською та данською мовами Б’ярні Орстейнссоном. Опубліковано в Копенгагені Þorsteinn Einarsson Rangel: 1817, 1818 та 1820 відповідно.
*  Оцифроване видання модернізованим ісландським правописом у Rafbókavefurinn
*  Geirmundar þáttr heljarskinns (давньоскандинавський текст, заснований на виданні Гудбранда Вігфуссона) перекладено англійською мовою як  «Повість про Гейрмунда Смертошкірого



