

'''Могн'їн (Мохньін) або Монгйян'''  — шанське князівство, що існувала з сердини XIV до початку XVII ст. У 1510-х роках утворило союз шанських князівств, на чолі якого підкорило царство Аву. Деякий час боролася з державою Таунгу за гегемонію в регіоні, але у 1540-х роках зазнало поразки. Згодом була підкорено володарями Таунгу.

Історія
На території Могн'їн з VII ст. діяли різні шанські вождества. Першим відомим таким був вождь Кунпа. Протягом століть вождіства сплачували данину, але не являли собою будь-якого державного формування. Під час утворення держави Муанг Мао її правитель Сі Кефа, що боровся на той час з імперією Юань 1347 року надав Самулону у володіння містечко Могн'їн з титулом собва. В його завдання було захист північних земель Муанг Мао від ворожих військ.

Нащадки Самулона загалом зберігали вірність Муанг Мао. З послабленням останньої після 1371 року поступово набуває самостійність. Але у 1375 ркоу ззанає поразки від царства Ави, внаслідок чого визнає її зверхність. У 1380-х роках знову увійшло до складу Муанг Мао. Але поразка останнього у 1388 році від імперії Мін і 1392 року від Ави дозволило Могн'їну вести самостійну політику. 

Напочатку 1400-х ркоів відбуваєтсья боротьба з князівством Кале (Калай), чим скористалася Ава, що 1406 ркоу підкорила обидва шанські князівства. 1410 року собвою Могн'їна призначено представник правлячої династії Ави. З цього часу стає частиною бірманського царства. бере участь у війнах проти імперії Мін.

1427 року Могн'їн, де вже було призначено шанського вождя, повстало й здобуло незалежність. Втім 1430 ркоу правлячий рід було вигнано Сонганпа, саофа Муанг Мао, який приєднав князівство до своїх волоіднь. Аде 1439 ркоу зазнало нової поразки від аваських військ, підкорившись Міньєчавсві I, який поставив тут собвою свого швагера Тхіхапате. 1446 ркоу за ава-мінською угодою князівство було визнано за царями Ави. 

1450 ркоу фактично стало центром володінь династії з Муанг Мао. До 1460 року внаслідок занепаду Ави князівство Могн'їн відновило незалежність, але 1476 року знову вимушено було підкоритися Аві. 

У 1490-х року вкотре здоуває незалежність. В цей час відбуваєтсья боротьба шанських князівств за гегемонію, оскільки раніше потужна держа муанг Мао перетворилася на невеличке князівство. Тут перемогу здобуває Со Лон, собва Могн'їн. завдяки високому авторитету внаслідок успішних грабіжницьких походів на царство Аву. Близько 1510 ркоу формується союз шанських князівств на чолі із Могн'їн, до 1519 року він суттєво розширюється, охопивши практично усі провідні шанські утворення, окрім Шібо.

У походах 1524 і 1527 років було знищено царство Ава, внаслідок чого володіння шанського союзу охопило усю Верхню Бірму. В подальшому союз шанських князівств стикнувся з державою Таунгу, що розташовувалася південніше. Боротьба з нею тривала до 1555 року й завершилася поразкою.

Розпад союзу шанських князівств знизив можливості князівства вести активну загарбницьку політику. Проте До 1584 року тривала війна з утвореною імперією Таунгу. Наслідком стала поразка й визнання собвами Могн'їну зверхності останньої. Але шани намагалися відновити незалежність. Зрештою 1604 року війська таунгу знищили князівство, приєднавши його до своїх володінь.

Устрій
На чолі стояв собва (шанською — саофа (саопа), що мав ранг на кшталт плем'яногок нязя. Його влада була певною мірою обмежена радою старійшин. Втім у військовий час мав необмежені повноваження, а йогоа вторитет залежав від військових успіхів. Загалом князівство було войовничим, основним заняттям були напади на сусідів. Тому уся структура князівства підкорювалася цьому.

Джерела
* Nisbet, John (1901). Burma Under British Rule—and Before. Vol. 1. Archbald Constable & Company.
