

«Енріко Дандоло» () — військовий корабель, дизель-електричний крейсерський підводний човен типу «Марчелло» Королівських ВМС Італії за часів Другої світової війни. «Енріко Дандоло» був закладений 14 червня 1937 року на верфі компанії CRDA у Монфальконе. 20 листопада 1937 року він був спущений на воду, а 25 березня 1938 року увійшов до складу Королівських ВМС Італії. Призначений до XXI ескадри разом із «Лоренцо Марчелло» та «Андре Прована», човен базувався в Неаполі. Цей човен був одним з човнів, що найінтенсивнішим чином експлуатувався в італійському підводному флоті: 322 дні в морі, 44 486 миль пройдено на поверхні та 5 290 миль під водою, загалом здійснено 39 патрулів.

Історія служби

У вересні 1940 року до французького Бордо на базу BETASOM почали прибувати італійські підводні човни, яких незабаром стало 27, котрі незабаром приєдналися до німецьких підводних човнів у полюванні на судноплавство союзників; поступово їхнє число збільшиться до 32. Вони зробили вагомий внесок у битву за Атлантику, попри те, що командувач підводного флоту ВМС Німеччини адмірал Карл Деніц відгукнувся про італійських підводників: «недостатньо дисципліновані» і «не в змозі залишатися спокійним перед лицем ворога».

На початку жовтня 1940 року перші чотири італійські підводні човни вийшли з Бордо для участі в спільній операції з німецькими підводними човнами. «Дандоло», «Маласпіна», «Отаріа» і «Барбаріго» приєдналися до 11 німецьких підводних човнів, що діяли проти кількох британських конвоїв. Інші патрулі за участю більшої кількості італійських підводних човнів відбувалися до початку грудня. Загалом 42 німецькі підводні човни та 8 італійських потопили 74 судна. Для порівняння, німці потопили сумарно суден на загальну водотоннажність 310 565 тонн, у той час як італійці — 25 600 тонн. З'явилися деякі взаємні звинувачення, незважаючи на те, що італійці втратили два підводні човни, «Фаа де Бруно» і «Капітано Тарантіні», з усіма членами екіпажу на борту. Під час цього патрулювання «Дандоло» зробив єдине спостереження 22 числа і повернувся на базу 15 листопада, не провівши жодної атаки.

З 15 по 18 липня 1942 року «Енріко Дандоло» патрулював біля сицилійського узбережжя, де 16 числа атакував і серйозно пошкодив британський легкий крейсер «Клеопатра» водотоннажністю 5450 тонн. Наступного дня він був атакований ворожими літаками, і дві бомби застрягли у зовнішньому корпусі, не вибухнувши. Після нападу човен дістався Кротоне (Калабрія), а потім Таранто.

Після війни
28 жовтня 1945 року човен вийшов з Гібралтара до Таранто разом з італійськими човнами «Джованні да Прочіда», «Онісе», «Атропо», «Тіто Спері», «Вортіч» і «Мареа» в американського корабля супроводження «Чейн». Біля Таранто групу італійських ПЧ зустрічали міноносці «Лібра», «Арієте» та «Кассіопея».

Див. також
* К-22 (1940)
* Thétis (Q134)
* USS Dolphin (SS-169)
* HMS Undaunted (N55)
* U-378
* HNLMS O 14

Примітки
;Виноски


;Джерела


Література
* Bagnasco, Erminio (1977). Submarines of World War Two. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. ISBN 0-87021-962-6.
* Mario Rossetto MISSIONE NON ATTACCARE! 1943: «Finzi» e «Da Vinci» L'operazione più pericolosa compiuta da due sommergibili. — Ugo Mursia Editore, 2018. — 156 с. — ISBN 978-8842555735
* Giorgio Giorgerini Uomini sul fondo. Storia del sommergibilismo italiano dalle origini a oggi. — Mondadori, 2002. — 709 с. — ISBN 978-8804505372

Посилання
*  
*  Submarine Dandolo
*  DANDOLO




