{|






Хіно-Мару №2 (Hino Maru No. 2) — судно, яке під час Другої Світової війни було переобладнане у канонерський човен та прийняло участь у операціях японських збройних сил на Алеутських островах та у Мікронезії.

Передвоєнна історія
Вантажене судно Хіно-Мару №2 спорудили в 1935 році на верфі Mitsubishi Jukogyo на замовлення компанії Nippon Shosen.

11 листопада 1941-го судно реквізували для потреб Імперського флоту Японії та призначили для переобладнання у канонерський човен. До 25 грудня Хіно-Мару №2 пройшло на верфі Mitsubishi Heavy Industries у Нагасакі відповідну модернізацію, під час якої його озброїли однією 80-мм гарматою, одним 13-мм та одним 7,7-мм кулеметами. Також встановили один бомбоскидач та облаштували місце для розміщення 24 глибинних бомб. Крім того, Хіно-Мару №2 отримало чотири протичовнові сіті та могло встановлювати відповідні загородження.

Початок служби
10 січня 1942-го Хіно-Мару №2 прибув до Мако (важлива база японського ВМФ на Пескадрських островах у південній частині Тайванської протоки), де ніс патрульну службу майже до кінця березня. У цей період він також неодноразово відвідував розташовані неподалік порт Такао і Кірун (наразі Гаосюн і Цзілун на Тайвані).

21 березня 1942-го Хіно-Мару №2 полишив Мако та через кілька діб прибув до Японії, де на протязі двох місяців патрулював біля східного узбережжя архіпелагу із опорою на порти Йокосука (Токійська затока) та Кусіро (острів Хоккайдо).

Алеутська операція
Наприкінці весни 1942-го Хіно-Мару №2 задіяли для операцій на Алеутських островах, вторгнення на які організували за єдиним планом з атакою проти атолу Мідвей. 23 – 31 травня корабель перейшов з Йокосуки на Парамушир (Курильські острова), звідки 5 червня вирушив до Алеутів. На протязі наступних кількох тижнів він відвідав острови Киска та Агатту, а 5 червня повернувся на Парамушир. 

8 липня 1942-го Хіно-Мару №2 знову рушив у похід до Киски, де ніс службу до середини серпня. Наприкінці липня разом з двома мінними загороджувачами він провів тут встановлення протичовнових сітей, а 5 серпня допоміг перемістити до місця постійної стоянки судно «Кано-Мару», яке за кілька діб до того було пошкоджене підводним човном, приведене на буксирі у гавань Киски та призначене для використання як плавучий причал. 15 – 20 серпня Хіно-Мару №2 прослідувало на Парамушир, а 28 серпня повернулось до Йокосуки.

Служба у вересні 1942 – вересні 1943
З вересня 1942-го Хіно-Мару №2 продовжив свою службу біля східного узбережжя Японії з опорою на Йокосуку 

30 квітня 1943-го від переобладнаного патрульного човна «Ебісу-Мару №5» (Ebisu Maru No. 5) надійшло повідомлення про бій з ворожою субмарино, а потім – про отримання пошкоджень. Того ж дня Хіно-Мару №2 почало пошуки «Ебісу-Мару №5», які тривали до ночі на 2 травня, але завершились безрезультатно (зазначений патрульний човен був спершу пошкоджений артилерійським вогнем з USS Scorpion, а після того, як йому вдалось поцілити американську субмарину зі свого озброєння – знищений торпедою).

У травні 1943-го американський флот почав операцію по звільненню Алеутських островів від японців (після минулорічної кампанії тут знаходились гарнізони на Кисці та Атту). Це викликало підсилення уваги японського командування до північної зони і Хіно-Мару №2 знову спрямували сюди. 20 травня корабель прибув до Кусіро, прийняв вантаж та 24 – 29 травня здійснив перехід до Парамуширу. Майже два місці Хіно-Мару №2 ніс тут службу, допоки 20 – 26 липня не прослідував до Йокосуки.

Певний час корабель продовжував свою попередню патрульну службу біля узбережжя Японського архіпелагу, а 1 жовтня 1943-го був призначений для використання як допоміжний транспорт. До 12 листопада він пройшов певну модернізацію на верфі Mitsubishi Heavy Industries у Йокогамі.

Транспортні рейси
В наступні кілька місяців Хіно-Мару №2 здійснило численні рейси та відвідало (деякі не по одному разу) порти Йокосука, Явата, Чінкай (наразі корейский Чінхе), Куре, Осака, Масан (корейський Чханвон), Шімоносекі, Цукумі, Кобе, Йокогама, Татеяма.

11 лютого 1944-го Хіно-Мару №2 вирушило з Татеями, відвідало Тітідзіму та Іводзіму (острови Огасавара), Сайпан (Маріанські острова) та 21 березня прибуло на атол Трук у центральній частині Каролінських островів. Тут ще до війни створили потужну базу японського ВМФ, з якої до початкулютого 1944-го провадились операції у цілому ряді архіпелагів. Втім, на момент прибуття "Хіно-Мару №2" Трук вже зазнав розгрому після потужного рейду авіаносного з’єднання та майже втратив своє значення. 24 березня 1944-го Хіно-Мару №2 рушило до островів Мортлок (група атолів за дві з половиною сотні кілометрів на південний схід від Трука), де перебувало з 25 по 29 березня, а 30 березня повернулось на Трук та майже одразу попрямувало далі.   

У квітні 1944-го Хіно-Мару №2 побувало на островах Огасавара (ті самі Тітідзіма та Іводзіма), звідки вийшло 19 квітня та до кінця місяці знову прибуло на Трук.

30 квітня 1944-го американське авіаносне з’єднання удруге нанесло удар по Труку. «Хіно-Мару №2» було уражене бомбою, скинутою літаком з авіаносця USS Cabot, і отримало важкі пошкодження. 4 травня судно затонуло в районі з глибиною 36 метрів.

Примітки




