

Віто Антуофермо (; нар. 9 лютого 1953 р.) — італійсько-американський актор і професійний боксер у відставці. Він колишній беззаперечний чемпіон світу в середній вазі.

Біографія
Антуофермо народився в Італії, в містечку Пало-дель-Колле, близько 15 км., вглиб країни від міста Барі. Його родина переїхала до Сполучених Штатів, коли йому було 17 років. Антуофермо навчився воювати у складних районах Нью-Йорка. У підлітковому віці він вирішив, що хоче стати професійним боксером.

Жив у Говард Біч, Квінз.

Аматорська кар'єра
Антуофермо виграв 67 кг., Чемпіонат Нью-Йорка «Золоті рукавички», перемігши у фіналі Томаса Честната. У 1971 році Антуофермо зазнав поразки від майбутнього чемпіона в напівважкій вазі Едді Грегорі у фіналі 67 кг., Відкрита поділка. Антуофермо тренувався в Police Athletic Leagues Sweeney Center у Брукліні, Нью-Йорк.

Професійна кар'єра
Антуофермо мав схильність легко порізатися, особливо навколо брів. У перервах між раундами в своїх боях Віто приділяв стільки ж уваги (якщо не більше) тому, що він заправляв порізи на своєму обличчі, скільки давав йому поради та інструкції.

У 1979 році Антуофермо став чемпіоном світу в середній вазі, перемігши чинного чемпіона Уго Корро рішенням суддів у 15 раундах у Монте-Карло. Відповідно до статті в The Ring, Говард Козелл, який працював над прямою трансляцією цього бою в США, говорив глядачам, що Корро, на його думку, був набагато попереду суддів. Коли хтось із американської телевізійної групи дізнався, що Антуофермо насправді лідирує в картках, Козелл почав говорити, що Антуофермо попереду. Бали всіх трьох суддів були дуже близькими, кожна з яких показувала невелику перевагу в один пункт: 143–142 і 146–145 на користь Антуофермо та 146–145 на користь Корро.

На ранок після виграшу титулу Антуофермо та його команда їхали на невелику відпустку до Італії, коли побачили, як автомобіль злетів з мосту, під яким вони проїжджали. Машина приземлилася прямо перед ним, але, на щастя, ніхто з пасажирів автомобіля Антуофермо не постраждав. Він був настільки вражений, що продовжував їхати і так і не дізнався, що сталося з пасажирами цієї машини. Приблизно через 20 хвилин він прийшов до тями.

30 листопада 1979 року Антуофермо захистив свій титул проти Чудового Марвіна Хаглера в Лас-Вегасі, штат Невада, і результатом цього бою стала суперечлива нічия, що складалася з 15 раундів. Суддя Дуейн Форд оцінив бій на користь Хеглера, 145–14. Суддя Делбі Ширлі забив Антуофермо, 144–142. Суддя Хел Міллер мав це навіть у 143–143. Жеребкування дозволило Антуофермо зберегти титул. Під час свого наступного захисту, проти Алана Мінтера, також у Лас-Вегасі, він програв титул роздільним рішенням суддів у 15 раундах. Поєдинок показав шалену різницю в оцінках: венесуельський суддя оцінив бій за Антуофермо, тоді як британський суддя виграв 13 із 15 раундів у Мінтера. Вони мали реванш у Лондоні 28 червня 1980 року. Мінтер зберіг корону технічним нокаутом (на скороченнях) у восьми раундах.

Життя після боксу
Після виходу на пенсію Антуофермо почав займатися акторською кар'єрою. У 1990 році він отримав невелику роль у фільмі «Хрещений батько, частина III» як головний охоронець гангстера Джої Заси. Відтоді він зіграв кілька невеликих ораторських ролей у фільмах і телевізійних шоу, включно з визнаним критиками телешоу «Клан Сопрано» як бандит. Він також зробив багато театральних вистав.

Антуофермо також знімав телевізійну рекламу дезодоранту Old Spice.

У рекорді Антуофермо 50 перемог, 7 поразок і 2 нічиїх, з 21 перемоги нокаутом. Другий старший син Віто Антуофермо, Паскуале Антуофермо, боксував як любитель, але так і не став професіоналом. Зараз він володіє успішною компанією з ландшафтного дизайну, яка працює в Лонг-Айленді, Нью-Йорк.

Фільмографія

* 1990: Goodfellas – Prizefighter
* 1990: Хрещений батько, частина III – Ентоні «Мураха» Скільяро
* 1991: Невдаха – Бездомний
* 1993: Нью-Йорк під прикриттям – Джиммі
* 1996: Мишка – тренер
* 1998: Пекельна кухня – Головоріз Бойла
* 1999: Бомба – Піппо Мессіна
* 2000: Хлопці за партою

Примітки





