
Gualta — вимерлий рід нотоунгулятів леонтинієвих. Він жив під час пізнього олігоцену Аргентини.

Опис
Цей рід відомий за численними викопними останками, включаючи майже повний череп, кілька хребців, численні фрагменти верхньої та нижньої щелеп, а також посткраніальні елементи кількох різних особин, що дозволяє реконструювати його зовнішній вигляд. Гуальта була твариною значних розмірів і важкої статури, і вона могла перевищувати два метри в довжину. Череп був відносно високим, і Gualta була дуже схожа на одного зі своїх родичів того ж періоду, Scarrittia. Як і в останнього, у гуальти був перший верхній різець значно розвинутіший, ніж два інших, й ікло, яке перекривало перший премоляр. Однак, на відміну від Scarrittia, гуальта мала більш подовжену морду, вужчі та довші носові кістки; третій і четвертий премоляри мали низьку язикову борозну; шийний хребець був коротший; п'яткова кістка коротша й без човноподібної фасетки. На відміну від інших леонтиніїд, таких як Leontinia, Ancylocoelus, Anayatherium або Colpodon, Gualta все ще мала повний зубний ряд.

Палеобіологія
Скам'янілості гуальти становлять низький відсоток різноманітності ссавців у Quebrada Fiera, на відміну від інших місцевостей Бразилії та Патагонії, де леонтинії є одними з найбільш добре представлених родин нотоунгулятів.

Класифікація
Gualta cuyana була вперше описана в 2015 році на основі викопних останків, знайдених у пізньому олігоцені формації Агуа-де-ла-П'єдра в провінції Мендоса в Аргентині. Філогенетичний аналіз, запропонований у вивченні першого опису, вказує на те, що гуальта була леонтиніїдою, групою важких нотоунгулятів, широко розповсюджених у Південній Америці в олігоцені. Gualta, здається, тісно пов'язана з Anayatherium і Scarrittia, але, можливо, також була предком інших форм леонтиніїд.

Примітки





