

Чемпіонат світу з кросу () — світова першість з бігу пересіченою місцевістю, яка є найбільш престижним змаганням з кросового бігу в світі.

Історія

Попередником чемпіонату світу з кросу був Крос Націй (), яке проводилось щорічно упродовж 1898—1972 (з перервами в окремі роки)  (). 1971 року Конгресом Міжнародної спілки з кросового бігу було прийнято рішення про передачу змагань під егіду ІААФ, яка проводила їх вже як «чемпіонат світу з кросу» щорічно до 2011, а після 2011 — раз на два роки.

Починаючи з 1973 до програми чемпіонату входили три особисто-командні види змагань — серед чоловіків і жінок, а також серед юніорів. Починаючи з 1989, до них приєдналися юніорки. Важлива зміна в регламенті проведення чемпіонату світу з кросу відбулася 1997 року: вперше кросмени, які увійшли до шісток найкращих серед чоловіків і жінок, отримали призові гроші — від 40 000 доларів США за перше місце до 5000 — за шосте. У 2001 році призові суми від ІААФ були дещо зменшені.

Ще одна зміна у програмі чемпіонатів світу сталася 1998 року — і у чоловіків, і у жінок з'явилася друга дистанція — коротка. Втім, у кросі, на відміну від стадіону, довжина дистанції — поняття відносне. Протягом 25 років чоловіки змагалися на дистанції, що дорівнює 12 км, частіше трохи довше, рідше коротше, а от у жінок «розкид» довжини дистанції був дуже суттєвим — від 3,9 до 6,6 км. Поява другої дистанції зробила програму змагань різноманітнішою. Чоловіки стали змагатися на дистанціях 4 та 12 км, а жінки — 4 та 8 км, у юніорів (змагання проводяться з 1973) дистанція одна — 8 км, у юніорок (з 1989) — 6 км. Природно, ці цифри округлені, тому що на пересіченій місцевості трасу точно виміряти вкрай складно. Нарешті, у 2007 році в ІААФ вирішили повернутися до колишньої програми, в якій залишилося по одній кросовій дистанції у чоловіків та жінок.

2017 року були також визначені перші в історії чемпіони світу в змішаному естафетному бігу, де у складі кожної команди брали участь по двоє чоловіків та жінок.

Формат

У змаганнях беруть участь легкоатлети, які представляють національні федерації, що входять до Світової легкої атлетики.

Програма чемпіонату включає 6 забігів, по одному для спортсменів однієї статі кожної вікової категорії (дорослі та юніори), та змішану естафету. Від однієї країни в кожному забігу можуть вийти на старт до 6 спортсменів. Крім розіграшу індивідуальних нагород, розігрується командна першість для чоловіків та жінок в межах кожної вікової категорії. Загалом, на чемпіонаті світу з кросу вручається 9 комплектів нагород.

Місце кожної країни у командному заліку визначається сумою місць, які посіли перші чотири спортсмени цієї країни. У разі рівності сум місць у двох або більше команд, у загальному заліку вище розташовується та команда, атлет якої посів перше або найближче до першого місце у особистому заліку. Всі атлети країни, яка посіла 1-3 місця в межах командної першості, за умови фінішування на дистанції отримують «командні» медалі. Така практика вручення «командних» нагород існує з 2008. До 2008 медалями в командному заліку нагороджувались також і ті спортсмени, які не дістались фінішу.

Зазвичай траси змагань прокладаються як кругові у парках, приміських рекреаційних зонах тощо. Довжина кола зазвичай становить біля 2 км. Дистанції є різними для кожної вікової категорії та їх довжина залежить від рельєфу місцевості, де розташовані траси. Загальноприйнятою є орієнтовна довжина дистанції 10 км для спортсменів та спортсменок дорослої вікової категорії, 8 км — для юніорів та 6 км — для юніорок.

Чемпіонати



 Рік

 Місто-господар

 Дата


 1973 

 Варегем 

 17 березня


 1974 

 Монца 

 16 березня


 1975 

 Рабат 

 16 березня


 1976 

 Чепстоу 

 28 лютого


 1977 

 Дюссельдорф 

 20 березня


 1978 

 Глазго 

 25 березня


 1979 

 Лімерик 

 25 березня


 1980 

 Париж 

 9 березня


 1982 

 Мадрид 

 28 березня


 1982 

 Рим 

 21 березня


 1983 

 Гейтсхед 

 20 березня


 1984 

 Нью-Йорк 

 25 березня


 1985 

 Лісабон 

 24 березня


 1986 

 Невшатель 

 23 березня


 1987 

 Варшава 

 22 березня


 1988 

 Окленд 

 26 березня


 1989 

 Ставангер 

 19 березня


 1990 

 Екс-ле-Бен 

 25 березня


 1991 

 Антверпен 

 24 березня


 1992 

 Бостон 

 21 березня


 1993 

 Аморебієта 

 23 березня


 1994 

 Будапешт 

 26 березня


 1995 

 Дарем 

 25 березня


 1996 

 Кейптаун 

 23 березня


 1997 

 Турин 

 23 березня


 1998 

 Марракеш 

 21-22 березня


 1999 

 Белфаст 

 27-28 березня


 2000 

  

 18-19 березня


 2001 

 Остенде 

 24-25 березня


 2002 

 Дублін 

 23-24 березня


 2003 

 Лозанна 

 29-30 березня


 2004 

 Брюссель 

 20-21 березня


 2005 

 Сен-Гальм'є 

 19-20 березня


 2006 

 Фукуока 

 1-2 квітня


 2007 

 Момбаса 

 24 березня


 2008 

 Единбург 

 30 березня


 2009 

 Амман 

 28 березня


 2010 

 Бидгощ 

 28 березня


 2011 

 Пунта-Умбрія 

 20 березня


 2013 

 Бидгощ 

 24 березня


 2015 

 Гуйян 

 28 березня


 2017 

 Кампала 

 26 березня


 2019 

 Орхус 

 30 березня


 2023 

 Батерст 

 18 лютого


 2024 

 Медулин/Пула 

 10-11 лютого


 2026 

 Таллахассі 




Див. також

* Крос Націй
* Чемпіонат Європи з кросу

Примітки



Джерела

*  Сторінка змагань на сайті Світової легкої атлетики 
*  Статистичний довідник чемпіонатів світу з кросу (1973—2015) 
* 



*
