
Джонатан Даріо «Йоні» Ерліх (Іврит: יונתן דאריו "יוני" ארליך народився 5 квітня 1977 року) — колишній ізраїльський професійний тенісист. Протягом своєї кар'єри він в основному був спеціалістом у парному розряді, вигравши чоловічий парний титул на Відкритому чемпіонаті Австралії 2008 року з Енді Рамом. У липні 2008 року він досяг свого найвищого рейтингу в парному розряді під номером 5 у світі. Ерліх досяг 44 парних фіналів і виграв 22 (половину з них), переважно з партнером Енді Рамом; разом вони відомі в Ізраїлі як «Андіоні». Його рекорд Кубка Девіса в парному розряді станом на 2018 рік становив 22–12.

Життєпис
Джонатан Ерліх, який за національністю є євреєм, народився в Буенос-Айресі, Аргентина. Коли йому виповнився рік, він переїхав до Хайфи, Ізраїль, а зараз живе в Тель-Авіві та виступає на змаганнях як ізраїльтянин.

Ерліх почав займатись тенісом, коли йому було три роки, а свій перший турнір він зіграв у віці семи років. Пізніше він пройшов навчання в Інституті Уінгейт, де познайомився з Енді Рамом, своїм майбутнім партнером у парному розряді. Він став професіоналом у 1996 році у віці 19 років.

Також Ерліх відомий як уболівальник футбольної команди «Маккабі Хайфа».

Кар'єра

1996—2005
Ерліх і Рам вперше змагалися в Королівському Клубі у червні 2001 року. У 2002 році в Індіанаполісі в одиночному розряді Ерліх переміг Адріана Войнею з Румунії з рахунком 6–2, 6–3, який був 64-им у світовому рейтингу.

Найкращим досягненням ізраїльського дуету був вихід до півфіналу чемпіонату Вімблдону в 2003 році. Вони перемогли Марка Ноулза та Деніела Нестора, але програли у півфіналі чинним чемпіонам Вімблдону Йонасу Бйоркману та Тодду Вудбріджу. Вони були першими ізраїльтянами, які пройшли до півфіналу турніру Великого Шолома.

У вересні 2003 року вони виграли Відкритий чемпіонат Таїланду та у жовтні того ж року Гран-прі Ліона, перемігши у фіналі Жульєна Беннето та Ніколя Маха з рахунком 6–1, 6–3.

У 2004 році на Відкритому чемпіонаті Австралії Ерліх разом із Лізель Губер з Південної Африки дійшов до півфіналу змішаного парного турніру. У півфіналі їх обіграли Леандер Паес і Мартіна Навратілова.

У жовтні 2004 року Рам і Ерліх знову виграли Ліонський турнір. У фіналі вони перемогли Йонаса Бйоркмана і Радека Штепанека з рахунком 7–6, 6–2. Наступна перемога Ерліха та Рама на великому турнірі була в Роттердамі в лютому 2005 року. У фіналі вони перемогли чехів Сиріла Суха та Павла Візнера з рахунком 6–4, 4–6, 6–3. Рам і Ерліх пропустили Відкритий чемпіонат Франції в 2005 році через те, що батько Рама помер незадовго до початку турніру.Вони зайняли 8-е місце в парному рейтингу наприкінці 2005 року і виступали запасними на Кубку Мастерс у Шанхаї.

2006—2010
В березні 2006 року Ерліх і Рам завоювали титул чемпіонів Аделаїди, перемігши росіян Дмитра Турсунова та Ігоря Куніцина з рахунком 6–3, 6–2.

У серпні 2007 року на турнірі в Цинцинатті 1000 Мастерс, Ерліх і Рам у фіналі перемогли першу ракетку світу— братів Браянів з рахунком 4–6, 6–3, 13–11. У листопаді 2007 року в Китаї вони знову перемогли братів Брайанів на Кубку Мастерс з тенісу, 7–6, 2–6, 6–1. На Відкритому чемпіонаті США 2007 року вони з Рамом грали у парному розряді, але програли з рахунком 5–7, 6–7 Саймону Аспеліну та Джуліану Ноулу, які стали переможцями цього турніру.

У 2008 році Ерліх і Рам виграли свій перший турнір Великого Шолома на Відкритому чемпіонаті Австралії, перемігши Арно Клемана та Мікаеля Льодра з рахунком 7–5, 7–6.

З вересня 2008 року по травень 2009 року Ерліх відновлювався після операції на правому лікті і щоразу зазнавав невдач, у той час як Рам грав у парному розряді з іншими партнерами. У травні 2009 року вони з Рамом вперше зіграли разом на Відкритому чемпіонаті Ізраїлю ATP Challenger. Вони дійшли до фіналу турніру, де програли Джорджу Бастлу та Крісу Гуччоне з рахунком 6–3, 7–6. Після цього турніру Рам заявив, що збирається завершити сезон зі своїм тимчасовим партнером Максом Мирним, а потім продовжить грати з Ерліхом на постійній основі. Пізніше в тому ж місяці Ерліх виграв свій перший турнір ATP після повернення до гри з партнером Харелом Леві.

Ерліх був партнером Новака Джоковича на чемпіонаті Королівського Клубу у 2010, вигравши титул. Для Джоковича це був єдиний парний титул у кар'єрі.

2021: 400 перемог у кар'єрі
У травні 2021 року Ерліх із партнером Андрієм Василевським виграв свій 22-й титул у парному розряді на Відкритому чемпіонаті Белграда із всіх 44-ьох фіналів. Ця перемога залишилася передостанньою до відмітки в 400 перемог у кар'єрі.

2022: Завершення кар'єри
У вересні 2022 року Ерліх оголосив про завершення кар'єри після участі у Відкритому чеміонаті Тель-Авіву, де він мав грати у парі з Новаком Джоковичем. Йому довелося відмовитися від гри через травму, таким чином Ерліх завершив свою професійну кар'єру.

Турніри

Кубок Девіса
В 2000 році та в 2002—2009 роках, граючи за збірну Ізраїлю на Кубку Девіса, Ерліх виграв 12 із своїх 16 матчів, включаючи перемоги Ізраїлю над Великою Британією у 2006 році, перемогу над Люксембургом у 2007 році, перемогу над Італією та Чилі у 2007 році (в яких він і Рам переміг золотих олімпійських медалістів Гонсалеса та Массу), а також перемогу над Росією 2009 року.

Ізраїль (посідає 8-е місце в турнірній таблиці Кубка Девіса з 5394 очками) грав проти Росії (переможницею у 2002 і 2006 роках і країна з найкращим рейтингом у турнірній таблиці Кубка Девіса з 27 897 очками) у чвертьфінальному матчі Кубка Девіса в липні 2009 року. На критих хардових кортах на Nokia Arena у Тель-Авіві. Ізраїль представляли Джонатан Ерліх, Енді Рам, Дуді Села та Харел Леві. Команда Росії складалась із Марата Сафіна, Ігоря Андрєєва, Ігоря Куніцина і Михайла Южного. У своєму інтерв'ю перед матчем Сафін сказав пресі: «З усією повагою, Ізраїлю пощастило потрапити до чвертьфіналу». Відповіддю ізраїльської команди була перемога над збірною Росії в кожному з перших трьох матчів, таким чином вони виграли нічию. Харел Леві, переміг найкращого гравця Росії Андрєєва з рахунком 6–4, 6–2, 4–6, 6–2 у стартовому матчі. Потім Дуді Села переміг російського Южного з рахунком 3–6, 6–1, 6–0, 7–5. Капітан ізраїльської команди Еяль Ран порівняв своїх гравців із двома винищувачами на на корті, сказавши: «Склалось таке враження, ніби сьогодні на корті були два F-16, вони грали неймовірно добре». Матч відвідало 10 500 людей, що стало найбільшим натовпом за всю історію тенісного матчу, який проводився в Ізраїлі. Наступного дня Ерліх і Рам перемогли Сафіна та Куніцина з рахунком 6–3, 6–4, 6–7, 4–6, 6–4 перед галасливим натовпом із понад 10 000 людей. «Це те, чим я буду пишатися все своє життя»,— сказав Ерліх. Згодом він додав: «У кожного є мрії, але є такі, в здійснення яких ви не вірите, і перемога над Росією з рахунком 3:0 була саме такою… але ми це зробили». Навіть газета Saudi описала парний матч як «захоплюючу» перемогу. Еяля Рана несли на плечах по стадіону Тель-Авіва, а 10-тисячний натовп аплодував. Коли Ізраїль зіграв у нічию, зворотні одиночні змагання були «мертвими», і замість п'яти сетів було зіграно три, результати яких не мали великого значення. Ізраїль здобув перемогу над Росією з рахунком 4–1, коли Леві переміг Куніцина 6–4, 4–6, 7–6, а Села завершив кар'єру через травму зап'ястка під час гри проти Андрєєва з рахунком 3-4.

Олімпійські ігри
Ерліх і Рам представляли Ізраїль на літніх Олімпійських іграх 2004 року в Афінах, Греції, і дійшли до чвертьфіналу. Вони також представляли Ізраїль на літніх Олімпійських іграх 2008 року в Пекіні, Китаї.

Примітки



