

Лоррейн Бракко (; нар. 2 жовтня 1954, Нью-Йорк, США) — американська акторка, номінантка на премії «Оскар» (1991), «Золотий глобус» (1991, 2000, 2001, 2002) та «Еммі» (1999, 2000, 2001).

Ранній життєпис
Лоррейн Бракко народилася 1954 року в Брукліні (Нью-Йорк). У 1972 році вона закінчила загальноосвітню школу і через два роки переїхала до Франції, де працювала моделлю у Жан-Поля Готьє. Незабаром вона з'явилася у кількох французьких фільмах, а на початку вісімдесятих років повернулася до США. Лоррейн має молодшу сестру — актрису Елізабет Бракко (. 1957).

Кар'єра
 Лоррейн Бракко у 1997 році.
На початку кар'єри Бракко з'явилася у фільмах «Той, хто мене береже» та « Мислиіець на дівчат». Її проривом стала роль у фільмі Мартіна Скорсезе «Славні хлопці» у 1990 році. Вона виграла кілька нагород різних критиків і отримала номінації на премії «Оскар» та «Золотий глобус» у номінації «Найкраща актриса другого плану» . Проте в наступні роки кар'єра актриси в кіно складалася не настільки успішно, і вона з'являлася у фільмах, які отримали негативні відгуки від критиків, таких як « Гравець від Бога», « Знахар», «Той, хто прагне вгору», «Навіть дівчата-ковбої іноді сумують», «Хакери» та « Щоденники баскетболіста».

У 1999 році Лоррейн Бракко отримала роль Дженніфер Мелфі, яка стала її найбільшим успіхом у кар'єрі, у серіалі «Клан Сопрано». Вона отримала чотири номінації на премію «Еммі» та три на «Золотий глобус» за свою роботу в шоу. У 1999 та 2001 роках вона програла «Еммі» у категорії «За найкращу жіночу роль у драматичному телесеріалі» своїй колегі з серіалу Іді Фалько. У 2007 році вона висувалась на «Еммі» «За найкращу жіночу роль другого плану в драматичному телесеріалі», проте знову програла цього разу Кетрін Гейгл.

Починаючи з 2010 року Лоррейн Бракко майже сім років грала роль матері головної героїні у серіалі « Різзолі та Айлз».

Особисте життя
Бракко була одружена двічі. Її першим чоловіком був Даніель Герар, після розлучення з яким вона дванадцять років мала стосунки з Гарві Кейтелем . Після розриву з ним у 1994 році вона вийшла заміж за Едварда Джеймса Олмоса, з яким познайомилася на зйомках фільму « Гравець від Бога». Їхній шлюб розпався 2002 року. У Бракко двоє дітей: доньки Стелла від Кейтеля та Марго від Герара.

Фільмографія





}}






















































Нагороди та номінації
 Бракко 1972 року
На цей час має 4 нагороди та ще 23 номінації, що залишилися без перемоги, в галузі кіно.

Нижче наведено основні нагороди та номінації.

Нагороди

* Премія Гільдії кіноакторів
**  — Найкращий акторський склад драматичного серіалу за « Клан Сопрано»
**  — Найкращий акторський склад драматичного серіалу за «Клан Сопрано»

Номінації

* Премія «Оскар»
**  — Найкраща жіноча роль другого плану за фільм « Славні хлопці»
* Премія «Золотий глобус»
**  — Найкраща жіноча роль другого плану за фільм «Славні хлопці»
**  — Найкраща жіноча роль на телебаченні (драма) за серіал «Клан Сопрано»
**  — Найкраща жіноча роль на телебаченні (драма) за серіал «Клан Сопрано»
**  — Найкраща жіноча роль на телебаченні (драма) за серіал «Клан Сопрано»
* Премія «Золота малина»
**  — Найгірша жіноча роль за фільм «Знахар»
* Премія «Еммі»
**  — Найкраща жіноча роль у драматичному серіалі «Клан Сопрано»
**  — Найкраща жіноча роль у драматичному серіалі «Клан Сопрано»
**  — Найкраща жіноча роль у драматичному серіалі «Клан Сопрано»
**  — Найкраща жіноча роль другого плану в драматичному серіалі «Клан Сопрано»
* Премія Гільдії кіноакторів
**  — Найкраща актриса драматичного серіалу за «Клан Сопрано»
**  — Найкращий акторський склад драматичного серіалу за «Клан Сопрано»
**  — Кращий акторський склад драматичного серіалу за «Клан Сопрано»
**  — Найкраща актриса драматичного серіалу за «Клан Сопрано»
**  — Найкращий акторський склад драматичного серіалу за «Клан Сопрано»
**  — Найкраща актриса драматичного серіалу за «Клан Сопрано»
**  — Найкращий акторський склад драматичного серіалу за «Клан Сопрано»
**  — Найкращий акторський склад драматичного серіалу за «Клан Сопрано»

Примітки


Джерела
* 
* 

Посилання

* 
*  Lorraine Bracco at the archive.org copy of the-sopranos.com
*  New York Times interview










