


Грановський Юхим Давидович ( , Олександрівка, нині Кіровоградська область) — колишній начальник золотоніського ПМК-231, вшанований почесним званням «Заслужений будівельник України», почесний громадянин міста Золотоноша.

Із життєпису
У 1941 році проживав з мамою, Єлизаветою Григорівною, та однорічним братом у Золотоноші. Влітку, після початку Німецько-радянської війни, до їхнього будинку влучила бомба: Юхима та маму поранило, рідна сестра мами загинула. Згодом родина евакуювалася, спочатку до Харкова, звідти до Аткарська і далі — до Середньої Азії. У 1944 році родина, у вже збільшеному складі (в евакуації народився ще один брат), повернулася до Золотоноші. У післявоєнний час Юхим вивчився на будівельника.

Одружився зі Світланою Григорівною, бухгалтером з Київщини, 29 квітня 1962 року. Проживали в Золотоноші, у великій родині Грановських, де тоді головувала мама Юхима Григоровича. Подружжя виростило синів Дмитра та Олександра.

У 1959—1996 роках (загалом 37 років) працював у золотоніській пересувній механізованій колоні № 231 (у 1990-х — ВАТ «Будівельник»), де обіймав посади майстра, виконроба, начальника відділу, головного інженера та керівника підприємства. В Золотоноші збудував спеціалізовану школу № 1, офісну п'ятиповерхівку в центрі міста, так звану, «Китайську стіну», маслоробний комбінат, чималу кількість житлових багатоповерхівок тощо.

Очолював міський клуб «Ветеран».

Нагороди та вшанування
* «Заслужений будівельник України».
* «Почесний громадянин міста Золотоноші» — присвоєно 28 серпня 2014 року, рішенням Золотоніської міської ради, за заслуги перед громадою та особистий внесок у розвиток міста.

Примітки


Посилання
*  Школяр із Золотоноші пише фентезі-книги Прочерк, 02 лютого 2018



