
Стефанка Димитрова Ла́рикова ( 6 вересня 1922, Русе —  9 березня 1992, Київ) — українська художниця декоративно-ужиткового мистецтва; член Спілки радянських художників України з 1967 року. Дружина металофізика Леоніда Ларикова.

Біографія
Народилася 6 вересня 1922 року в місті Русе (нині Болгарія). 1955 року закінчила Вищий інститут образотворчого мистецтва імені Миколи Павловича у Софії, де її педагогами були зокрема Стоян Райнов, Георгій Богданов, Любомир Далчев, Іван Ненов.

У 1956 році працювала художником Софійської текстильної експериментальної фабрики; протягом 1956—1962 років — Київського шовкового комбінату; з 1963 року — у Київській філії Всесоюзного науково-дослідного інституту технічної естетики: у 1967—1969 роках обіймала посаду провного художника-конструктора; з 1970 року виконувала замовлення монументального цеху Художього фонду України. Жила у Києві, в будинку на вулиці Уманській, № 35, квартира № 41. Померла у Києві 9 березня 1992 року.

Творчість
Працювала в галузі декоративного мистецтва (промисловий текстиль, художня кераміка) та художнього конструювання. Серед робіт:
* керамічний горельєф «Рибалки» (1954);
* керамічні грати «Птахи» (1955, Будинок болгаро-радянської дружби в Софії);
;візерунки для тканин

* «Ромашки» (1958);
* «Пір'я» (1958);
* «Хвилі» (1958);
* «Листя акації» (1958);
* «Горох» (1958);
* «Широке листя» (1958);
* «Пустеля» (1958);
* «Конвалії» (1959);
* «Квіти» (1959).

;художнє оформлення
* радіоприймача, радіокомбайна, дитячих фільмоскопа і колясок, світильників, хлібниць (1965);
* набору емальованого посуду «Подарунковий» для Київського заводу столових приборів імені Фелікса Дзержинського (1966);
* баянів «Тоніка» і «Тембр» (обидва — 1966);
* піаніно «Ювілейне» для Чернігівської фабрики музичних інструментів імені Павла Постишев (1967);
* магазинів у Києві:
** «Будинок музики» (1970, чеканки, гіпсові рельєфи);
** «Будинок подарунків» (1971, рельєфна стіна при вході, чеканки, гіпсові рельєфи, ковані ґратки);
* їдалень:
** ззводу «Метиз» У Києві (1972—1973, керамічні горельєфи);
** заводу газової апаратури у Сумах (1973—1975, керамічні малі форми);
;чеканки
** «Музиканти» (1970);
** «Маски співаючих» (1971);
Авторка циклу керамічних малих форм для дитячого магазину-кафе «Золотий ключик» у Тюмені (1980—1981).

Брала участь у республіканських виставках з 1957 року, зарубіжних — з 1958 року.

Література
* Ларикова Стефанка Димитрова // ;
* 












