
Ірина Гнатівна Ви́нницька ( 5 квітня 1936, Конське) — українська майстриня художньої вишивки і ткацтва, художниця тканин; член Львівської організації Спілки радянських художників України з 1968 року.

Біографія
Народилася 5 квітня 1936 року у місті Конському (нині Польща). 1959 року закінчила Львівське училище прикладного мистецтва; 1965 року — Львівський інститут прикладного і декоративного мистецтва, де її викладачами зокрема були Василь Цьонь, Вітольд Манастирський, Роман Сельський, Марта Токар. Дипломна робота — тканини для одягу (керівник Марта Токар, оцінка відмінно).

Протягом 1959—1960 років працювала у Львівській артілі «Галантерея», майстриня художньої вишивки Львівського товариства художників; у 1960—1962 роках — майстриня ткацтва Львівського будинку моделей; у 1962—1967 роках — модельєр Проектно-конструкторського інституту легкої промисловості; у 1967 році — фабрики текстильних художніх виробів; у 1967—1991 роках — Львівського художньо-виробничого комбінату.

Жила у Львові в будинку на вулиці Тернопільській, № 1 а, квартира 35; в будинку на вулиці Дністровській, № 14 а, квартира № 13 та в будинку на вулиці Раковського, № 10, квартира № 25.

Творчість
Працювала в галузі декоративного мистецтва (художнє оформлення тканин). Сеоед робіт:
* декоративні доріжки, подушки, верети, серветки (1960—1965);
* ескізи костюмів для вокального тріо сестер Байко (1969);
* завіса для Черкаського українського музично-драматичного театру імені Тараса Шевченка (1991);
* килими: «Полтавський» (1959), «Рослинний орнамент» (1960),  Перебендя» (1964);
;міні-гобелени:

* «Ліс» (1984);
* «Цвіт папороті» (1984);
* «Зелене поле» (1984);
* «Квітка на піску» (1985);
* «Зима» (1988);

;гобелени:

* «Ой на Купала-Купалочка» (1968);
* «Земле, всеплодющая мати» (1969);
* «Думи» (1971);
* «Україна» (1973);
* «Батьківщина» (1975);
* «Світлячки» (1977);
* «Земле» (1979);
* «А буде син, і буде мати, і будуть люди на землі» (1982);
* «Цвіте земля» (1982);
* «Городи» (1983);
* «Мій рідний край» (1984);
* «Дорога в життя» (1985);
* «Пісня Карпат» (1991);
* «Час» (1993);
* «Цвіте земля» (1995);
* «Моя мамо» (1996);
* «Думка» (1996);
* «Реве та стогне Дніпр широкий» (1998);
* «Крехів» (1999);
* «Львів» (2002).

Брала участь у республіканських та зарубіжних виставках з 1960 року, всесоюзних — з 1963 року. Персональні виставки відбулися у Львові у 1986 і 1996 роках, у Гантері (США) у 1991 році. 

Окремі роботи майстрині зберігаються в Національному музеї українського народного декоративного мистецтва у Києві, Музеї етнографії та художнього промислу у Львові, Національному музеї у Львові, Сумському та Івано-Франківському художніх музеях. 

Про неї знято телефільм «Гобелени Ірини Винницької» (1986, режисер Володимир Андрощук).

Примітки


Література
* Вінницька Ірина Гнатівна // ;
* Вінницька Ірина Гнатівна // ;
* Кусько Г. Ткацтво Ірини Винницької // Образотворче мистецтво. 1986. № 4;
* Ірина Винницька: Каталог. Львів, 1986;
* 












