{|






Хойо-Мару (Hoyo Maru) — судно, яке під час Другої Світової війни прийняло участь у операціях японських збройних сил у Мікронезії та Меланезії. 

Передвоєнна історія
Танкер Хойо-Мару спорудили в 1936 році на верфі компанії Mitsubishi у Йокогамі на замовлення Nippon Shosen.

У січні 1937-го під час другого рейса судно в умовах шторму сіло на грунт та серйозно пошкодило корпус, після чого пройшло ремонт на верфі Asano Shipyard.

25 грудня 1940-го "Хойо-Мару" реквізували для потреб Імперського флоту Японії, втім, пов’язану з цим модернізацію воно пройшло лише 29 серпня – 11 жовтня 1941-го. Відомо, що танкер отримав захисне озброєння із двох 80-мм гармат.

Рейс до Мікронезії
Напередодні вступу Японії у війну, 21 листопада – 3 грудня 1941-го, Хойо-Мару прослідував з японського порту Йокосука до атолу Трук у центральній частині Каролінських островів (тут знаходилась потужна база японського ВМФ, з якої до лютого 1944-го провадились операції у цілому ряді архіпелагів). А 13 – 17 грудня, вже після початку бойових дій, танкер перейшов на атол Кваджелейн (Маршаллові острова), з якому в початковому періоді війни провадили операції великі сили підводного флоту. Кілька тижнів Хойо-Мару працював тут, допоки 4 – 13 січня 1942-го не перейшов з Кваджелейна до Йокосуки.

Операції в архіпелазі Бісмарка
21 – 28 січня 1942-го танкер здійснив новий перехід з Йокосуки на Трук. 5 лютого він рушив далі на південь, де за пару тижнів до того почалась операція японських збройних сил в архіпелазі Бісмарка. 7 – 8 лютого Хойо-Мару побував у Кавієнзі на північному завершенні острова Нова Ірландія (стане другою за значенням японською базаою в архіпелазі) і того ж 8 лютого досягнув Рабаула  – головної передової бази в архіпелазі Бісмарка, з якої на протязі наступних двох років здійснювались операції на Соломонових островах та сході Нової Гвінеї. Майже два тижні танкер провадив бункерування у Рабаулі, після чого 20 – 26 лютого повернувся на Трук, а вже 7 березня був у Йокосуці.

14 – 22 березня 1942-го відбувся черговий рейс Йокосуку – Трук, а 28 – 31 числа Хойо-Мару витратив на перехід у Рабаул. На завершальній ділянці маршруту поблизу Нової Ірландії він був атакований неідентифікованою субмариною у надводному положенні, але відігнав її вогнем своїх гармат. До 13 квітня Хойо-Мару бункерував кораблі в Рабаулі, 14 -15 квітня відвідав район Кавієнга, а 20 числа прибув на Палау (важливий транспортний хаб на заході Каролінських островів). На цей раз Хойо-Мару не став вирушати за пальним до Японії, а 23 – 27 квітня прослідував на Трук, де прийняв вантаж з іншого танкера «Ніссін-Мару №2». 

Тим часом японське командування розпочало операцію по оволодінню Соломоновими островами та Портом-Морсбі. 30 квітня – 2 травня 1942-го Хойо-Мару прослідував з Труку до Рабаула в супроводі есмінця «Удзукі», а 4 травня разом зі створеним в межах операції транспортним загоном перейшов до якірної стоянки Шортленд – прикритої групою невеликих островів Шортленд акваторії біля південного завершення острова Бугенвіль. Хойо-Мару та ще два танкери залишились тут під охороною «Удзукі», тоді як транспорти невдовзі відбули до південно-східного завершення Нової Гвінеї. 9 травня, одразу після битви у Коралловому морі, танкери провели на Шортленді бункерування ряду кораблів, а 11 травня Хойо-Мару полишив цю стоянку, зустрівся з есмінцем «Оіте» та рушив до островів Дебойне. На останніх кілька діб існувала передова база гідроавіації, проте після згаданої вище битви висадку в Порт-Морсбі скасували і 12 травня останні японські кораблі полишили Дебойне. Саме 12 числа Хойо-Мару прибув сюди і тієї ж доби рушив назад на Шортленд у супроводі переобладнаного канонерського човна «Ніккай-Мару». 13 травня танкер провів на Шортленді бункерування двох важких крейсерів, після чого зайшов до Рабаулу. Вже 14 травня він вирушив звідси на Трук, при цьому невдовзі після початку переходу до нього приєднався ескортний корабель – есмінець «Яйой». 18 травня вони прибули на зазначену базу. 

30 травня – 3 червня 1942-го Хойо-Мару прослідував у Рабаул. В наступні кілька тижнів він ніс службу тут, а 4 липня прибув на стоянку Шортленд, де на протязі наступних кількох діб провів бункерування щонайменше шести крейсерів. 11 липня танкер повернувся у Рабаул, 13 – 16 числа здійснив перехід на Трук, а 17 – 24 липня прослідував до Куре, де став на одномісячний ремонт. 

Рейси до Мікронезії
22 серпня 1942-го Хойо-Мару полишив Куре, а 4 вересня прибув на атол Джалуїт (Маршалові острова), де передав паливо флотському танкеру «Іро». 5 – 9 вересня Хойо-Мару у супроводі есмінця «Юдзукі» прослідував на Трук. 13 числа танкер полишив цю базу для повернення до Японії. Першу частину маршруту він пройшов разом із конвоєм, що прямував на Палау, а потім рушив на північ та 21 вересня прибув до Куре. 

З 23 вересня по 12 жовтня 1942-го Хойо-Мару здійснив рейс з Куре на Трук (де перебував 1 – 4 жовтня) та назад. Ще один такий похід він провів з 14 жовтня по 4 листопада, при цьому перебування на Труці прийшлось на 24 – 26 жовтня. 

6 – 14 листопада 1942-го Хойо-Мару в черговий раз прослідував з Куре на Трука, проте тепер не став повертатись до Японії, а в період з 23 листопада по 19 грудня здійснив рейс до південно-Східної Азії та назад (під час цього походу 4 – 7 грудня танкер побував у Сінгапурі). Вже на завершальній частині походу в районі Маріанських островів Хойо-Мару отримав пошкодження із незрозумілих причин (можливо, ураження міною), проте зміг прибути на Трук, де провів більше трьох місяців. Лише 4 – 15 квітня 1943-го Хойо-Мару прослідував до Куре, після чого до середини липня проходив ремонт на верфі у Осаці.

Нові операції у Мікронезії
17 липня – 6 серпня 1943-го Хойо-Мару у складі конвою перейшов з японського порту Моджі до Сінгапура, а вже 25 серпня досягнув Трука. У цей період для забезпечення сил флоту, що базувались тут, ряд танкерів здійснювали рейси до нафтовидобувних районів Південно-Східної Азії. До цієї ж задачі залучили і Хойо-Мару, що в середині вересня відвідав Балікпапан і Таракан (центри нафтової промисловості на східному узбережжі острова Борнео), а 23 вересня – 4 жовтня здійснив зворотній перехід на Трук.

На початку жовтня 1943-го американське авіаносне з’єднання нанесло удар по острову Уейк (північніше від Маршаллових островів) без жодної суттєвої реакції зі сторони ворожого флоту. Зате через пару тижнів японці на основі радіоперехоплення вирішили, що готується нова атака на Уейк, і 17 жовтня вислали з Труку до Еніветоку головні сили (3 авіаносці, 6 лінкорів, 8 важких крейсерів та інші кораблі). В межах цієї операції «Хойо-Мару» під охороною есмінця «Амацукадзе» вийшов 21 жовтня до Еніветоку з метою забезпечити бункерування бойових кораблів. Втім, у підсумку флот кілька діб безрезультатно очікував ворога, після чого повернувся на Трук. 27 жовтня туди ж повернувся і «Хойо-Мару».

На початку листопада 1943-го Хойо-Мару у складі танкерного конвою рушив у ще один рейс до Південно-Східної Азії, маючи на цей раз завдання відвідати Палембанг (центр нафтовидобутку на сході Суматри). Вночі 6 листопада за дві сотні кілометрів на північний захід від Трука (та за кілька десятків кілометрів на південь від атолу Намоніто) по конвою провів дві атаки американський підводний човен USS Haddock. Всього він випустив 10 торпед, з яких одна поцілила Хойо-Мару у машине відділення та викликала пожежу. Було віддано наказ полишити танкер, при цьому моряки були підібрані есмінцем «Якадзе» зі складу ескорту конвою. Враховуючи, що сам «Якадзе» був пошкоджений унаслідок зіткнення з іншим танкером загону, японське командування спрямувало на допомогу цілий ряд кораблів – ще до опівдня прибув легкий крейсер «Нагара», пізніше долучились переобладнаний канонерський човен «Кінджо-Мару» (Kinjo Maru) та ще три судна. Надвечір 6 листопада пожежу вдалось загасити. «Нагара» поперемінно з «Кінджо-Мару» здійснювали буксирування Хойо-Мару, також крейсер допомагав відкачувати воду своїми помпами. Ввечері 7 листопада для охорони загону з Труку прибули додаткові сили (ймовірно, есмінці «Судзуцукі» та «Хацудзукі»). Нарешті, 10 листопада Хойо-Мару вдалось привести на Трук.

На протязі наступних кількох місяців танкер проходив аварійний ремонт, в якому допомагало спеціалізоване судно «Акасі». 17 лютого 1944-го Трук став ціллю для потужної атаки авіаносного з’єднання. У другій половині дня літаки з авіаносця USS Enterprise поцілили «Хойо-Мару» двома 454-кг бомбами, що викликало пожежу. В подальшому танкер перекинувся та затонув в районі з глибиною 24 метра, при цьому його киль та гвинти виднілись із води. В бою загинули 6 членів екіпажу «Хойо-Мару».

Примітки


 
