

 Phytophthora cinnamomi , (фітофторна коренева гниль) - ооміцет, сапротроф, патоген, який спричиняє кореневу гниль і загибель рослин-господарів, є одним із найбільш інвазивних видів у світі, присутній у понад 70 країнах світу.


Господарі, ознаки хвороби
Сосна справа має ознаки ураження Phytophthora cinnamomi
Хвороба починається з пошкодження всмоктувальних (вторинних) коренів, що викликає їх загнивання. Через зооспори інфекція проникає у структурні (первинні) корені, а звідти через міцелій поширюється на стебло. Phytophythora cinnamomi у всьому світі викликає захворювання сотень своїх господарів. Хвороба вражає рільничі культури, плодові і лісові чи декоративні дерева, спричинюючи загнивання кореня і загибель рослини.  Деякі симптоми: в’янення, зменшення розміру плодів, зниження врожайности, гниль, некроз, хлороз листя, скручування листя та виразка стебла. Через грибок відмирають молоді пагони, припиняється постачання пагонів поживними речовинами. 

Життєвий цикл і дія на рослини
Ананас, уражений хворобою
Знищена плантація ананасів
Phytophthora cinnamomi може приймати різні форми та поширюватися водою. У періоди суворих умов навколишнього середовища організми стають сплячими хламідоспорами. Коли умови навколишнього середовища сприятливі, хламідоспори проростають, утворюючи міцелій (або гіфи) і спорангії. Спорангії дозрівають і випускають зооспори, які інфікують коріння і проникають у надземну частину рослини. Зараження зооспорами відбувається у вологих ґрунтах. Міцелій розростається по всьому кореню, руйнуючи структуру тканин кореня, згниваючи корінь, внаслідок чого рослини не отримують воду і поживні речовини. Спорангії та хламідоспори утворюються на міцелії зараженого кореня, і цикл інфекції продовжується до наступної рослини. Рослини в’яннуть, у них жовкне та засушується листя та гниє корінь. Інфекція часто призводить до загибелі рослини, особливо в умовах сухого літа.

Міцелій Phytophthora cinnamomi може виживати до 6 років у вологому ґрунті, хламідоспори зберігають життєздатність до 6 років у сухому ґрунті або в мертвих тканинах рослин, зооспори живуть близько 6 тижнів. 

Найліпше розвивається при температурі 24-28 °C, припиняє розвиток при температурі нижче 5-6 °C і вище 32-34 °C. Гіфи шириною 15–13 мкм з чіткими вузликовими потовщеннями. Ці потовщення відбуваються по всій довжині гіф. Зооспорангії утворюються як внутрішньою, так і зовнішньою проліферацією. Мають яйцеподібну, еліпсоїдну або зворотно грушоподібну форму і розміри 7–14 × 20–63 мкм. Гетероталічний вид. Кулясте гніздо з гладкими стінками і часто звуженою основою. Колір від безбарвного до жовто-коричневого, розміри 21-58 мкм. Антеридій має розміри 19–21 × 16–17 мкм. Ооспори кулясті, симетрично розташовані в розплоді. Вони мають діаметр 19–54 мкм. Сферичні хламідоспори мають діаметр 31-50 мкм і ростуть не тільки на кінцях гіф, але і по всій їх довжині. Дуже часто вони утворюються групами, схожими на грона винограду.

Способи поширення
Phytophthora cinnamomi — збудник, що передається ґрунтом, уперше зареєстрований у тропічних і субтропічних країнах, здатний виживати та розвиватися також у більш прохолодних країнах. Phytophthora cinnamomi поширюється у вигляді зооспор та (або) хламідоспор у ґрунті та воді. Деякі способи розповсюдження: рослини або частини рослин, наприклад, ріст міцелію через контакт коренів і розповсюдження зооспор, які можуть поширюватися на великі відстані; грунт і сміття, що переносяться вітром; рух вниз по схилу в підповерхневому або поверхневому потоці води, наприклад у річках або зрошувальній воді; прилипання до машини та обладнання, транспортних засобів; грунт, пісок і гравій. Також відомо, що тварини сприяють поширенню хвороби. Наприклад, дикі свині мають здатність переносити цей збудник у своєму травному тракті. Люди також поширюють хворобу під час заготівлі деревини, видобутку корисних копалин, ходьбі по зараженій місцевості.

Розмноження
Phytophthora cinnamomi є диплоїдним і гетероталічним видом з двома типами спарювання, A1 і A2. Статеве розмноження у гетероталічних видів Phytophthora зазвичай відбувається, коли гаметангії протилежного типу спаровування взаємодіють у тканині господаря. Ця взаємодія призводить до утворення ооспор, які можуть виживати тривалий час у хазяїні або поза ним. Phytophthora cinnamomi також здатна до самозапліднення (тобто може бути гомоталічною). 

Дія на довкілля
Хворість рододендронів
Phytophthora cinnamomi призводить до зменшення біорізноманіття та порушення процесів екосистеми. Це може змінити склад лісу або рослинности через виживання лише стійких до хвороби рослин. Змінюється чисельність місцевих тварин, які залежні від рослин, уражених грибковими патогенами. Ураження лісів, які ймовірно спричинені Phytophthora cinnamomi, вперше були зареєстровані у Сполучених Штатах приблизно 200 років тому. Інфекція є причиною раптової загибелі низки місцевих порід дерев, у тому числі - американського каштана, сосни короткохвойної (Pinus echinata), ялиці Фрейзера (Abies fraseri). У Мексиці хвороба знищила кілька місцевих видів дуба. Вразливими в Австралії є Banksia, Darwinia, (Grevillea), Leucopogon, Verticordia, Ксанторея (Xanthorrhoea). На межі вимирання - чагарник Arctostaphylos myrtifolia у Каліфорнії. 

Література
* Управління відмиранням фітофтори в чагарнику: Посібник для землевласників і громадських природоохоронних груп (PDF) (5-е видання). Австралія: Робоча група Dieback. 2009. ISBN 9780646493046. Архів оригіналу (PDF) за 2014-03-06. 17 вересня 2013.
* Linde C, Drenth A, Kemp GH, Wingfield MJ, von Broembsen SL (серпень 1997). «Структура популяції Phytophthora cinnamomi у Південній Африці». Фітопатологія . 87 (8): 822–7. doi : 10.1094/PHYTO.1997.87.8.822 . PMID  18945050.
* Рівз, RJ; Джексон, Р.М. (жовтень 1974 р.). «Стимуляція статевого розмноження при фітофторозі пошкодженням» . Журнал загальної мікробіології . 84 (2): 303–310. doi : 10.1099/00221287-84-2-303.
* Коричний гриб. Парки Вікторія. parkweb.vic.gov.au
* Гроувс, Е.; Холлік, П.; Харді, Г.; McComb, J. «Список сприйнятливих рослин WA» (PDF). Університет Мердока.
* Девіс, Роберт А.; Валентин, Леоні Е.; Крейг, Майкл Д.; Вілсон, Барбара; Бенкрофт, Веслі Дж.; Mallie, Marnie (березень 2014). «Чинник відмирання фітофтори на птахів у лісах Банксія на південному заході Західної Австралії» (PDF). Біологічне збереження. 171 : 136–144. doi : 10.1016/j.biocon.2014.01.027.
* Свєцкі, TJ; Бернхардт, Е. А. (2003). «Хвороби загрожують виживанню Ione manzanita (Arctostaphylos myrtifolia)». Дослідження фітосфери.
* «100 найгірших у світі інвазивних чужорідних видів». Група спеціалістів з інвазивних видів. 6 червня 2019.
* Густафсон, Ерік Дж.; Міранда, Браян Р.; Дріден, Тайлер Дж.; Pinchot, Cornelia C.; Джейкобс, Дуглас Ф. (лютий 2022 р.). «Поза фітофторозом: коренева гниль через фітофтору в умовах зміни клімату обмежує популяції повторно інтродукованого американського каштана». Екосфера. 13 (2). doi : 10.1002/ecs2.3917.
* Бернс, Р.М.; Шахтар, JH; Густафсон, CD; Зентмайер, Джорджія; Торн, штат Вашингтон (1960). «Кореляція серії ґрунтів і пошкодження кореневою гниллю авокадо в районі Фолбрук» (PDF). Щорічник. том. 44. Каліфорнійське товариство авокадо. С. 110–113.
* Кехілл, Девід М.; Рукс, Джеймс Е.; Вілсон, Барбара А.; Гібсон, Леслі; Макдугал, Кейт Л. (07.07.2008). «Phytophthora cinnamomi та біорізноманіття Австралії: прогнози та прогрес у боротьбі». Австралійський журнал ботаніки . 56 (4): 279–310. doi : 10.1071/bt07159 . ISSN  1444-9862.
* Тао; Ямакава (2008). «Фосфіт (фосфориста кислота): фунгіцид, добриво чи біостимулятор?». Грунтознавство та живлення рослин . 55 (2): 228–234. doi : 10.1111/j.1747-0765.2009.00365.x. S2CID  95723306.
* Лешек Б. Орліковський, Томаш Осака, Фітофтора в розсадниках і лісових насадженнях. Phytophthora key , Варшава: на замовлення Генеральної дирекції державних лісів, 2009, ISBN  978-83-61633-09-9.
* https://commons.m.wikimedia.org/wiki/Category:Phytophthora_cinnamomi#mw-subcategories