
Максим Максимович Алопеус (; 21 січня 1748, Виборг — 6 червня 1822РБСП» або 16 травня 1822, Франкфурт-на-Майні) — російський дипломат, посол у Пруссії та Великій Британії.

Біографія
Син лютеранського пастора з роду фінських шведів Алопеус народився у Виборзі. Готуючись до духовного звання, вивчав в Або та Геттінгені богослов'я, але після закінчення університетського курсу присвятив себе дипломатичній кар'єрі.

У 1768 році прийнятий на російську службу. Був спершу секретарем у графа М. І. Паніна, а потім, за протекцією останнього, директором канцелярії Колегії закордонних справ.

Масон, на початку 1770-х член ряду лож у Гамбурзі. У цей період став майстром стільця петербурзької ложі «Гігея».

У 1783 році Алопеус призначений російським посланцем до двору єпископа Любецького в Ойтіні. Після повернення звідти вів приватне листування цесаревича Павла з Фрідріхом II. У 1789—1795 роках мешкав у Берліні, вважався «простим мандрівником», проте вів дипломатичні переговори, зокрема стосовно польських справ із начальником масонського Ордену Бішофсвердером. У Берліні його відвідували представники московського масонства М. І. Багрянський та О. М. Кутузов.

Під час перебування при прусському дворі, Алопеус отримав особливу подяку Фрідріха-Вільгельма II і за найнесприятливіших політичних умов виявив як дипломат велику спритність, так що навіть після Базельського миру міг залишатися в Нижній Саксонії і в 1802 році призначений посланцем у Берліні.

Весною 1807 року Алопеус сттає надзвичайним послом у Лондоні, де Тільзитський мир невдовзі спричинив обмеження його місії. 11.11.1809 року на прохання звільнений від служби імператором Олександром I.

Після закінчення Аахенського конгресу, в якому він брав участь, Алопеус в 1820 році оселився в інтересах свого здоров'я у Франкфурті-на-Майні і помер там же 6 січня 1822 року.

Нагороди

* Орден Святого Володимира ІІІ ступеня
* Орден Святого Володимира ІІ ступеня (2 вересня 1793)
* Орден Святої Анни І ступеня (24 березня 1798)
* Орден Святого Олександра Невського (5 травня 1799)

Сім'я
 дочка Наталія (1814)
Першим шлюбом був одружений на Софії Луїзі фон Кваст (1765—1797).

Дочка: Наталія (1796—1823) — з 1814 року дружина Костянтина Христофоровича Бенкендорфа.

У 1799 році одружився з Луїзою-Шарлоттою-Августою, уродженою фон Вельтгейм (1768—1851).

Примітки


Література
* Серков А. И. Русское масонство. 1731—2000 гг. Энциклопедический словарь. — : Российская политическая энциклопедия, 2001.




