{|






Ясукуні-Мару (Yasukuni Maru) — судно, яке під час Другої Світової війни прийняло участь у операціях японських збройних сил на Маршаллових та Каролінських островах і Новій Гвінеї.

Загальна інформація
Ясукуні-Мару спорудили в 1930 році на верфі Mitsubishi Zosen у Нагасаці на замовлення компанії Nippon Yusen Kaisha.

Остання поставила судно на своє європейську лінію, під час роботи на якій судно відвідувало Шанхай, Гонконг, Сінгапур, Пенанг, Коломбо, Аден, Суец, Порт-Саїд, Неаполь, Марсель, Гібралтар та Лондон. 

25 жовтня 1939-го Ясукуні-Мару реквізували для потреб Імперського флоту Японії, проте вже 11 грудня того ж року повернули цивільним власникам. 29 жовтня 1940-го судно реквізували повторно, після чого з 30 жовтня 1940 по 11 січня 1941 воно пройшло на верфі ВМФ у Куре переобладнання у плавучу базу підводних човнів. В межах цих заходів Ясукуні-Мару отримало шість 152-мм гармат та дві спарені установки 13,2-мм зенітних кулеметів. По завершенні модернізації Ясукуні-Мару стало плавбазою 1-ї ескадри підводних човнів.

Служба у грудні 1941 – грудні 1942
У початковий період війни чимало японських підводних човнів здійснювала походи з атолу Кваджелейн (Маршаллові острова). Як наслідок, 7 – 15 грудня 1941 Ясукуні-Мару здійснила перехід з Куре до Кваджелейну, хоча невдовзі корабель втратив свої функції плавбази 1-ї ескадри (її тепер повинна була тепер обслуговувати плавбаза Хейан-Мару, що на початку січня також прибула на Маршаллові острови).

1 лютого 1942-го Кваджелейн став ціллю для рейду американського авіаносного з’єднання, під час якого було потоплено чи пошкоджено ряд кораблів та суден, зокрема, Ясукуні-Мару отримало пошкодження кормової частини унаслідок прямого влучання бомби. 20 лютого – 1 березня корабель перейшов до Куре.

10 квітня 1942-го Ясукуні-Мару призначили плавбазою 3-ї ескадри підводних човнів, кораблі якої невдовзі вирушили на Кваджелейн. 23 квітня – 5 травня Ясукуні-Мару також прослідувала на цей атол, де перебувала понад 3 місяці. 

6 – 9 серпня 1942-го плавбаза здійснила перехід з Кваджелейну на атол Трук у центральній частині Каролінських островів, де ще до війни облаштували головну базу японського ВМФ у Океанії. Якраз під час цього переходу союзники висадились на сході Соломонових островів, що започаткувало шестимісячну битву за Гуадалканал. Наступні три місяці Ясукуні-Мару забезпечувало роботу човнів своєї ескадри з Труку, а 5 листопада вийшло звідси та невдовзі приєдналось до конвою, що прямував з Рабаула (головна передова база в архіпелазі Бісмарка, з якої здійснювались операції на Соломонових островах та сході Нової Гвінеї) до Палау (важливий транспортний хаб на заході Каролінських островів). 12 листопада конвой прибув на Палау, а 23 листопада Ясукуні-Мару досягнула Куре.

Служба у 1943 році
Невдовзі Ясукуні-Мару залучили до операції «Хей Го», метою якої була доставка нових військових контингентів для посилення гарнізонів на північному узбережжі Нової Гвінеї. 4 – 6 січня 1943-го корабель перейшов до корейського порту Пусан, де прийняв на борт біля 1,5 тисяч бійців 20-ї піхотної дивізії. 8 – 15 січня Ясукуні-Мару у складу другого ешелону конвою «Хей №1 Го» прослідувала з Пусану до Палау, а 17 січня вирушила далі. Невдовзі після виходу віна сіла на мілину та відстала від свого конвою, втім, її швидко зняли звідти і вже 19 січня корабель знову попрямував до Нової Гвінеї. 22 січня Ясукуні-Мару зустрів есмінець «Хацуюкі» (забезпечував проходження другого ешелону «Хей №1 Го») та провів її до Веваку (тут знаходилась головна японська база на Новій Гвінеї). Після швидкого розвантаження Ясукуні-Мару під ескортом «Хацуюкі» 22 – 25 січня повернулась на Палау, а вже 4 лютого була у китайському порту Ціндао. 7 – 14 лютого Ясукуні-Мару  у складі третього ешелону конвою «Хей №3 Го» прослідувала з Ціндао до Палау, а 21 – 24 лютого здійснила перехід у Вевак. 25 лютого Ясукуні-Мару полишила Нову Гвінею та 4 лютого прибула до Куре.

20 – 27 березня 1943-го Ясукуні-Мару прослідувала на Трук, при цьому на завершальному етапі переходу її зустрічав есмінець «Кійонамі» (американські підводні човни постійно патрулювали поблизу цієї важливої бази). В подальшому плавбазу неодноразово залучали до транспортних операцій. Так, на початку травня 1943-го Ясукуні-Мару опинилась на Палау, звідки 11 – 18 травня у складі конвою №2501 здійснила перехід до Балікпапану (центр нафтовидобувної промисловості на сході Борнео), а 13 – 23 жовтня ходила з Палау до Веваку у складі конвою «Вевак №11».

5 – 14 грудня 1943-го Ясукуні-Мару в конвої №4205 прослідувала з Труку до Йокосуки.

Останній рейс
24 січня 1944-го Ясукуні-Мару у складі конвою вийшло з Йокосуки на Трук, маючи на борту запчастини для підводних човнів і торпеди, а також біля 1200 військовослужбовців. Планувалось, що після прибуття до пункту призначення плавбаза стане флгаманським кораблем Шостого флоту (океанські підводні човни) замість учбового крейсеру «Каторі». 

У перші години 31 січня 1944-го в районі за п’ять з половиною сотень кілометрів на північний захід від Труку підводний човен USS Trigger атакував конвой. Перший залп по транспортах виявився безрезультатним, так само як і два наступні по есмінцю охорони. Нарешті, 2 із 5 торпед четвертого залпу поцілили Ясукуні-Мару, після чого плавбаза затонула лише за 5 хвилин. Загинули майже всі, хто перебували на її борту, хоча есмінцю «Сірацую» вдалось підібрати 43 вцілілих.

Примітки



