
Харша (; д/н — 925) — магараджа Джеджа-Бхукті у 905—925 роках. Здобув фактичну незалежність.

Життєпис
Походив з династії Чандела. Син Рахіли. Спадкував трон 905 року. 912 року допоміг Магіпалі повалити свого брата Бходжу II й захопити трон держави Гуджара-Пратіхарів. За цим оженився на представниці раджпутського клану Чаухан.

Відповідно до фрагментарного напису Кхаджурахо, Харша повернув на трон царя на ім'я Кшитіпаладева (Кшитіпала), якого ототожнюють з Магіпалою I, правителем Гурджара-Пратіхара. Ймовірно, 916 року Харша допоміг останньому відновитися в столиці після того, як 915 року Індра III з Раштракутів, завдав тому тяжкої поразки. З цього часу приймає Харша стає незалежним й примає титул магараджа.

Закріпив свою столицю в Харджуравакака. Продовжив політику попередників на збереження дружніх відносин з династією Калачура, що панувала в державі Чеді-Дагала. Кілька написів нащадків Харші оспівують його, використовуючи загальноприйняті терміни, вихваляючи його за хороші якості, такі як хоробрість, щедрість, скромність і державна мудрість. Припускають, що в середині країни користувався титулами парамабхаттарака, магараджадхіраджа і парамешвара. Втім ймовірніше їх йому приписали нащадки, що підтвердити велич Чандела з давен. На це вказує відсутність протистояння з Гуджара-Пратіхара, оскільки вони носили титул магараджадхіраджа. Прийняття подібного Харшею стало би викликом. 

Помер 925 року. Йому спадкував син Яшоварман I.

Джерела
* R. K. Dikshit (1976). The Candellas of Jejākabhukti. Abhinav. ISBN 9788170170464.
* Sisirkumar Mitra (1977). The Early Rulers of Khajurāho. Motilal Banarsidass. ISBN 9788120819979.
* Tripat Sharma (1987). Women in Ancient India, from 320 A.D. to C. 1200 A.D. Ess Ess. ISBN 978-81-7000-028-0.
* Devangana Desai (2000). Khajuraho. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-565391-5.


