


Ірина Василівна Годієвич — старший лейтенант Національної поліції України, військовослужбовець БПСПОП «Луганськ-1» імені Героя України Сергія Губанова, участниця війни на Донбасі.

Біографія
Ірина Гордієвич виросла у місті Косів Івано-Франківської області. Після закінчення школи вступила до Чернівецького університету на спеціальність метеоролог-геолог. Займалася екстремальними видами спорту — скелелазінням, а також плаванням, тягала «залізо».

У 1990-х роках переїхала до Греції. Там познайомилася зі своїм чоловіком поляком Маріусом. У них народився син Александрос. Але так сталося, що за деякий час вони розійшлися. Чоловік поїхав до Англії, Ірина не захотіла туди їхати та з сином повернулася в Україну.

Із початком Революції Гідності Ірина була на Майдані. А у 2014 році таємно від усіх подала заяву на службу в поліцію, у внутрішні війська. Склала іспити, пройшла конкурс. І в 42 роки стала рядовим полку особливого призначення «Луганськ-1». За кілька років вона отримала звання старшого сержанта. Вона пройшла всю фронтову лінію: Золотое, Кримське, Щастя, Станицю Луганську. Жінка запевняла, що не випустить із рук автомат, допоки в Україні не закінчиться війна. Її називали «обличчям війни».

Під час служби вступила до Чернівецького університету на юридичний факультет.

Ірина Гордієвич, старший лейтенант Національної поліції України, загинула в перший день повномасштабного вторгнення Росії в Україну. Як потім вдалося з'ясувати, Ірину було поранено. Українські війська відходили з міста під натиском противника, але Ірина вийти зі Щастя не змогла. Пізніше на російських сайтах з'явилася інформація, що вороги її розстріляли Без права на забуття….

Була офіційна інформація, що Гордієвич зникла безвісти. Проте її тіло перебувало у морзі Щастя. Проводилася експертиза, потім тест ДНК. І стало зрозумілим, що це саме Ірина. Майже через 7 місяців її передали до Чернівців, 17 серпня Ірину поховали.

Сину Ірини було 17 років. В одному з інтерв'ю вона розповідала, що він теж хоче стати військовим. Її головним правилом у вихованні сина були слова: «Роби те, що тобі подобається». Хлопець зараз живе з мамою Іри та її сестрою.

Нагороди
* медаллю «За військову службу Україні» (4 березня 2016 року)
* ще 3 бойові нагороди
* медаль «На славу Чернівців» (посмертно)

Примітки


Джерела
*  Одна мотивована жінка варта двадцяти немотивованих «аватарів»





