Мегді Бен Барка (1920, Рабат, Марокко — 2 листопада 1965, Париж, Франція) — лівий політичний діяч Марокко, панафриканист, Лідер «Руху трьох континентів», учасник національно-визвольного руху в країні. По професії педагог-математик.

Біографія
Народився в Рабаті (Марокко) в 1920 році. Отримав докторський ступінь в галузі математики в 1950 році. Вчився у тому числі у Бориса Парфентьєва, сина відомого російського математика Миколи Парфентьєва. Викладав математику для дітей королівської сім'ї, в тому числі майбутнього короля Хасана II.

Один із засновників (грудень 1943 — січень 1944) партії «Істікляль», згодом — член її виконавчого комітету. Після проголошення незалежності Марокко (1956) — президент «Національної консультативної асамблеї» і редактор тижневика «Аль-Істікляль». У 1959—1965 — лідер партії Національний союз народних сил. Перебував в опозиції до короля Марокко Хасану ІІ. З 1963 в еміграції. Лідер «Руху трьох континентів». 29 жовтня 1965 був викрадений у Парижі, потім убитий при не до кінця зрозумілих обставин. Його тіло досі не знайдено, і обставини загибелі залишаються туманними.

Викрадення і вбивство Бен Барки
Слідство по цій справі у Франції триває досі, замовники та учасники остаточно не визначені, проте в ході слідства розкрилося участь в операції спецслужб США та Ізраїлю.

За однією з версій, у 1965 році король Марокко Хасан II прийняв рішення вбити Бен Барку, який в цей час жив у Женеві. Міністр внутрішніх справ Мухаммед Уфкір, якому було доручено вбивство, звернувся за допомогою до директора ізраїльської розвідки «Моссад» Меіру Аміт. У цей період Марокко було одним з небагатьох арабських держав, з якими Ізраїлю вдалося налагодити неофіційні відносини. Аміт категорично відмовився брати участь у вбивстві Бен Барки. Однак під загрозою розриву відносин між Ізраїлем і Марокко він погодився допомогти виманити Бен Барку з Женеви в Париж.

У Парижі Бен Барку затримали співробітники французької розвідки «SDECE» і передали марокканським спецслужбам. Бен Барка був застрелений на віллі в передмісті Парижа 2 листопада 1965 року.


Викрадення Бен Барки викликало гнів президента Франції Шарля де Голля і суттєво позначилася на мароккано-французьких, a причетність «Моссад» до викрадення Бен Барки — на ізраїльсько-французьких відносинах.

Згодом у деяких журналах публікувалися припущення про те, що Бен Барка був агентом Моссад або чехословацької розвідки.

В кіно
Про викрадення і вбивство Бен Барки було знято два художні фільми.
* «Викрадення Бен Барки» () — телевізійний фільм, 2007.

* «Я бачив, як вбивали Бен Барку» () — Франція, 2008. Роль Бен Барки зіграв .

Викрадення Бен Барки лягло в основу політичного трилера 1972 року режисера Іва Буассе «l'attentat» (у радянському прокаті «Викрадення в Парижі»).  Ймовірного провокатора, який виманив Бен Барку (у фільмі — Садиэля) з Женеви, грає Жан-Луї Трентіньян. Роль Садиэля виконав Джан Марія Волонте. Сцена викрадення знімалася в тому самому ресторані «Ліппі», звідки 29 жовтня 1965 року був викрадений Бен Барка.
* Бен Барка. Остання таємниця / Affaire Ben Barka, le dernier secret (документальний фільм, 2015), реж. Октавіо Еспіріту Санту / Octávio Espírito Santo

Примітки


Посилання
*  Mehdi Ben Barka et la Tricontinentale 
* Ben Barka.  Autocritique: trois erreurs mortelles 
*  «Бен Барка аль-Махди»  в Большой советской энциклопедии
*  Affaire Ben Barka











