

Авіація в Бєльцях є частиною історії розвитку суспільства міста Бєльці (Молдавія) з початку XX століття з 9 аеродромами, які історично належать до Бєльців.

Бєльці є один із двох центрів цивільної авіації, а в минулому - центром військової авіації Молдови. Під час Другої світової війни головну військово-повітряну базу в Бельцах у Сінгуренах обслуговували 5 передових авiабаз: 2 в МРСР і 3 в УРСР. 

У галузі цивільної авіації, Бєльці, разом із Кишиневом, стали одним із перших пунктів призначення в мережі пасажирських маршрутів румунської цивільної авіації. За радянських часів у Молдові існувало два авіаційні загони: Бельцький і Кишинівськийи. Бєльці - єдине місто Молдові, де функціонували одночасно два аеропорти: Аеропорт Бєльці-Місто і Міжнародний аеропорт «Бєльці-Лядовени» - цей аеропорт, будучи останнім новим аеропортом, збудованим у Молдові з новою ЗПС, у географічному розташуванні з кращими метеоумовами порівняно з багатьма аеропортами в регіоні. Крім Кишинева, в Молдові, тільки з Бєльц виконувалися регулярні пасажирські рейси на літаках типу Ту-134.

Бєльці стали центром військової авіації Молдови одразу після анексії Бессарабії, коли 1940-го до Бєльців із Кіровограда бул переміщен Іап-55. У 1941 Операція «Барбаросса» розпочався з атаки бельцького військового аеродрому в Сінгуренах, де було знищено радянські літаки в перші дні воєнних дій, а також з подальшого використання аеродрому в Сінгуренах німецькими ескадрами, зокрема Гайдріхом, для плану Барбаросса. Також Бєльці стали стартовим майданчиком для таких асів авіації, як Олександр Покришкін, Райнхард Гейдріх, а також для одних із найрезультативніших пілотів Другої світової війни, як Рудольф Шмідт, Григорій Речкалов. Надя Руссо з Білої ескадрильї здійснювала санітарні рейси в і з Бельц. На Бєльцьких аеродромах були розташовані один радянський винищувальний полк, три німецьких винищувальних і бомбардувальних полки, частково ескадра Білої ескадрильї. У 1944 році з Бєльц було вперше здійснено безпересадковий політ до Барі на Як-9Д.

==ІсторіяАвіаційна діяльність у Бельцях та передмістях Бельц історично бере початок у період Румунського Королівства та під час Другої Світової війни. Якщо цивільна авіація розвивалася в Бельцях до і після Другої світової війни, то період розвитку військової авіації зосереджено на епоху Другої світової війни.
 Період Румунського Королівства===

альт=Карта пасажирських рейсів у Бессарабії періоду Румунського Королівства
1 червня 1922 року перший літак (de Havilland DH.9) розпочав далекий рейс 410 кілометрів (250 миль): Бухарест — Галац — Кишинів.

Перші пасажирські рейси до Бєльців почалися 24 червня 1926, на рейсі Бухарест-Галац-Кишинів-Бельці.  Рейси виконувала компанія Compagnie Franco-Roumaine de Navigation Aérienne - CFRNA, яка пізніше називалася після реструктуризації LARES і далі TAROM . Аеропорт знаходився в приміському селі з Бєльцями в Сінгуренах разом з аеродромом вздовж міського озера. 10-місний літак Farman F.60 Goliath — F.168Bn4 на моторах Armstrong Siddeley Jaguar почав виконувати внутрішні рейси в травні 1928 за маршрутом Бухарест-Галац-Кишинів-Бельці. У той час літаки використовувалися для перевезення пасажирів, газет і пошти.

Перші регулярні комерційні пасажирські рейси планувалися за маршрутом з Бельц до Хотина та Кишинів компанією CFRNA (LARES) у період між Першою та Другою світовими війнами. Один з перших спеціальних пасажирських рейсів, що виконуються в Бєльці, був спеціальний рейс 28 жовтня (або 28 листопада) 1930 року організований Адміністрацією Громадянської Авіації Румунії для того, щоб вибрати відповідні земельні ділянки для аеродромів і для маркетингу цивільної авіації в широкі верстви населення.

Що стосується рейсу Кишинів - Бєльці - Хотін, зупинка в північній столиці Бессарабії в Бєльцях була вирішена з урахуванням важливості значення центру Бєльц для північної частини Бессарабії. Так, за словами доктора в праві Михайла Ташка, «відстань у 240 км між Кишиневом та Хотином мала бути подолана за одну годину і 40 хвилин, а зворотний рейс — за три години 20 хвилин. Зліт із Кишинева був запланований на 6.10, а посадка в Бєльцях була запрограмована на 6.50. У Бєльцях після 20-хвилинної перерви о 7.10 літак вилітав до Хотіна і прибував о 8.10.

Повернення до Бєльців було встановлено на 10:00, куди літак прибував за годину, тобто об 11 годині ранку. Потім була перерва в кілька годин, тому що виліт у Кишинів був запрограмований о 18.00, а прибуття в Кишинів - о 19.00. Для рейсу Кишинів — Бельці — Хотин ціна квитка була: до Бельц 500 леїв (100 км х 4 + 100) та від Бельц до Хотина 600 леїв, загалом — 1 100 леїв. Вартість рейсу на повному маршруті становила 4 071 леев».4

1937 року був регулярний рейс за маршрутом — Білгород-Дністровський — Кишинів — Бєльці.

У 1940 році, LARES виконувала щоденний рейс Бельці - Кишинів - Ясси - Галац - Бухарест (номер рейсу 2116).

У міжвоєнний період Бєльці був пов'язаний з Бухарестом завдяки регулярним рейсам.

У 1936 році, Надя Руссо (1901-1988), була однією з перших жінок пілотів у Румунії, російського походження з білих росіян, яка отримала ліцензію пілота. Надя Руссо поверталася в Бєльці в 1941 разом із Білою Ескадрильєю.56

Протягом Другої світової війни, Бєльці став центром авіаційної діяльності в Бессарабії з п'ятьма розташуваннями ЗПС в і навколо міста Бєльц (включаючи аеродроми підскоку) з найвідомішими світовими асами авіації та відомими військовими, що борються в небі над Бєльцями з одного боку від Jagdgeschwader 77 та з іншого сторони від ІАП 55, саме Олександр Покришкін7 і Райнхард Гейдрих.

Гейдріх розпочав Операцію Барбаросса з німецької авіаційної бази біля Бельц (Молдова) (Бессарабія), яка після річної присутності в радянській юрисдикції після ультиматуму наданого Румунії від Сталіна в 1940-му році про передачу СРСР Бессарабії, повернулася знову під юрисдикцію. На німецькій авіабазі в Сінгуренах, навпроти сьогоднішнього Міжнародного Аеропорту Бельці-Лядовени в Корлатенах, базувалися різні німецькі бомбардувальні авіаполки (Kampfgeschwader), а саме нр. 77 8:Незважаючи на те, що шеф Гейдріха Гіммлер багато разів забороняв літати Гейдріху, Гейдріх опинився в таємниці в СРСР знову на старті до початку Операції Барбаросса: з його приватним -109 він опинився з JG 77 на базі в Бельцях (Belzy) у Молдові.

===Друга світова війнаПередислокація ІАП-55 в аеродроми Бельц та аеродроми підскоку аеродромам Бельц між 12 вересня 1939 року та 21 червня 1942 року
Після прибуття радянських військово-повітряних сил до Бессарабії (з його різними ЗПС), Аеропорт Бельці-Місто служив як військовий аеропорт. Наступні фотографії були зроблені в червні - липні 1940 до і після того, як військово-повітряні сили Німеччини атакували і окупували Аеропорт Бєльці Місто або скоріше різні ЗПС у Бєльцях та в його окрузі.10 (Див. стор. 21)

Військова історія Аеропорту Бєльці Місто, мабуть, починається з того, що аеродроми, розташовані приблизно в п'яти різних місцях у Бєльцях та передмістях, зокрема й місця розташування додаткових аеродромів підскоку в Семенівці, у Сінгуренах та в Пирліці (поряд із молдавсько-румунським кордоном у районі Унгена), слугували початковою основною базою для радянських 55-го винищувального авіаційного полку (28. 08.1940 - 07.03.1942) / 16-го гвардійського винищувального авіаційного полку (07.03.1942 - 10.04.1942), які входили до складу 20-ї радянської змішаної авіаційної дивізії під час Другої світової війни. Авіаційний полк переїхав у Бєльці 1940 року з Кіровограда (Україна) після анексії Бессарабії СРСР. Тричі Герой Радянського Союзу Олександр Покришкін, двічі Герої Радянського Союзу Григорій Речкалов і Олександр Клубов розпочали свій військовий шлях у цьому полку, а також 17 льотчиків, які стали Героями Радянського Союзу11.
Авіаційно-аеропортові оператори в БєльцяхАеропорти БєльцУ Бєльцях та окрузі локалізовано 9 місцерозташувань різних аеродромів та аеропортів: 



+ ЗПС і аеродроми в Бєльцях і в окрузі


 Тип 

 Розташування 

 Період 

 Юрисдикція


 цивільний (основна база Бєльц)

 уздовж центрального/міського озера Бєльц (str. Sportului) 

 Міжвоєнний період 

 


 військовий (основна база Бєльц)

 Сінгурень 

 Друга світова війна 

  (),  и 


 військовий (передова авіабаза основної бази  Бєльц)

 Пирліца 

 Друга світова війна 

  ()


 військовий (передова авіабаза основної бази  Бєльц)

 Болдурешть 

 Друга світова війна 

  ()


 військовий (передова авіабаза основної бази  Бєльц)

 Маяки 

 Друга світова війна 

  ()


 військовий (передова авіабаза основної бази  Бєльц)

 Семенівка 

 Друга світова війна 

  ()


 військовий (передова авіабаза основної бази  Бєльц)

 Йосипівка 

 Друга світова війна 

  ()


 цивільний (основна база Бєльц)

 Аеропорт Бєльці-Місто 

 Післявоєнний період - 1980-ті 

  () et 


 цивільний (основна база Бєльц)

 Міжнародний Аеропорт Бєльці-Лядовени 

 1980-ті-сьогодні

  () et 


* Перший випробувальний аеродром був розташований у північній низині вздовж центрального/міського озера Бельц.
*  Розташовані по інший бік Європейського маршруту E583/Магістральної траси М14, Міжнародний Аеропорт Бєльці-Лядовени розташований за 7,4 км від колишнього головного військового аеродрому, розташованого в Сінгуренах на північ від Бєльц.
* Аеропорт Бєльці-Місто був розташований у місті Бєльці, в його східній частині.
* Аеродроми Пирліца, Болдурешть, Семенівка, Маяки та Йосипівка були аеродромами підтримки головного військового аеродрому Бєльц у Сінгуренах.

15 травня 1947 року в Бєльцах на аеродромній базі в Сінгуренах була відкрита база цивільної авіаційної допомоги. З цього аеродрому виконувалися польоти для перевезення пошти і вантажів, а з 1948 року - для перевезення пасажирів, медичного персоналу в населені пункти, транспортування важкохворих до лікарень Кишинева, а також перевезення в сільському і лісовому господарстві.
 Аеропорт Бєльці-МістоУ 1954 році бул введен в експлуатацію Бельцький аеропорт Бєльці-Місто на східній околиці міста (Бельцький міський аеропорт) з аеропортовими службами і почали приймати військові літаки Лі-2, переобладнані в цивільні, що дозволило здійснювати рейси до Львiва, Івано-Франківська та Чернівців.
З 1961 року аеропорт Бєльці-Місто почав приймати літаки Іл-14 для посадки і перевезення пасажирів на міжміських маршрутах у найвіддаленіші міста колишнього СРСР літаками Аерофлоту.
Аеропорт Бєльці-Місто існував у післявоєнний період до 2010 року, коли Уряд Молдови прийняв рішення про передачу землі аеропорту Бєльці-Місто Вільній економічній зоні Бельці із зобов'язанням останньої побудувати об'єкти нерухомості в міжнародному аеропорту Бельці-Ледовені в обмін на нерухомість, отриману від аеропорту Бєльці-Місто.
 Міжнародний Аеропорт Бєльці-Лядовени У 1989 році була введена в експлуатацію бетонна злітно-посадкова смуга новозбудованого міжнародного аеропорту Бельці-Ледовень, останнього аеропорту, побудованого в Молдові, що дозволило пасажирам з північної Молдови здійснювати регулярні рейси до 14 міст колишнього СРСР на таких літаках, як Let L-410 Turbolet, Ан-24, Ту-134, Ту-154, Іл-76. Площа аеропорту Бельці-Ледовені становить 148 га. Регулярні рейси в цьому аеропорту виконувалися до 1994 років. Нова злітно-посадкова смуга, побудована в 1987 році в міжнародному аеропорту Бельці-Ледовені, розташована на висоті 231 м над рівнем моря.

На початку 1990-х років міжнародні маршрути з Бельців включали Москву, Сочі, Сімферополь, але з 1994 року більшість регулярних рейсів з аеропорту були припинені через неофіційну директиву, що забороняла роботу міжнародних аеропортів в межах 150 км від Кишинева. Хоча на початку 2000-х років були заплановані регулярні рейси до Стамбула та Франкфурта-на-Майні, пасажирські та вантажні чартерні рейси продовжувалися в Бельцах, в тому числі до Стамбула, а також з різних аеропортів Німеччини та Австрії до 2015 року, коли Управління цивільної авіації Республіки Молдова відкликало експлуатаційний сертифікат міжнародного аеропорту Бельц.

Маючи дев'ять історичних злітно-посадкових смуг, розташованих у місті Бельці та його околицях, міжнародний аеропорт Бельці-Ледовені залишається сьогодні другим за величиною міжнародним аеропортом Молдови, хоча він і не експлуатується.
 Примітки ==


