
Тірімуджган Кадин (16 жовтня 1819 — 3 жовтня 1852;  , стріляюча віями) — дружина султана Абдул-Меджида I і матір султана Османської імперії Абдул-Гаміда II.

Раннє життя
Тірімуджган була шапсугського черкеського походження. Її батька звали Бекхан Бей, а матір — Алмаш Ханим. У своїх мемуарах її онука Айше-Султан каже, що, незважаючи на її добре задокументоване походження, вороги Абдул Гаміда неправдиво стверджували, що вона була дочкою вірменського музиканта на ім'я Чандир. За словами Чарльза Вайта, який відвідав Стамбул у 1843 році, Тірімуджган придбав Риза-паша та передав Есмі-Султан, яка виховала її, а потім подарувала Абдул-Меджиду. Ймовірно, вона працювала палацовою прислугою, перш ніж стати дружиною. Її онука Айше описала її так: «зелені очі та довге світло-каштанове волосся, бліду шкіру напівпрозорого білого кольору, тонку талію, струнку структуру тіла та дуже гарні руки та ноги». Темпераментна, вона була відома своєю витонченою та ніжною манерою. Крім того, вона займалася поезією, хоча особливого талану не мала.

Шлюб
У 1840 роціТірімуджган вийшла заміж за Абдул-Меджіда. Їй було присвоєно звання «Третя Кадин». Вона була відома своєю вишуканістю, ввічливістю та красою. Чарльз Вайт сказав про неї таке:

Тірімуджган народила двох принців і одну принцесу. 11 жовтня 1840 року вона народила свою першу дитину, дочку Найме-Султан, вона померла від віспи у віці двох з половиною років 1 травня 1843 року. 21 вересня 1842 року вона народила свою другу дитину, сина Шехзаде Абдул-Гаміда (пізніше Абдул-Гамід II) 22 квітня 1848 року вона народила свою третю дитину Шехзаде Мехмеда-Абіда, який помер через п'ятнадцять днів, 7 травня 1848 року. Абдул-Гамід назвав одну зі своїх дочок Найме-Султан і одного зі своїх синів Шехзаде Мехмед-Абід на честь цих своїх братів і сестер.

Втративши дочку, Тірімуджган присвятила себе сину Абдул-Гаміду, а під час хвороби робила все можливе, щоб забезпечити його щастя. Щодня він їздив до палацу Бейлербей, щоб побачити її, а потім повертався до палацу Долмабахче.

Нергіснігал-Ханим була однією із найближчих слуг Тірімуджгана. Вона призначила її на службу до своєї малолітньої дочки Найме, а після смерті Найме — на службу до Абдул-Гаміда. Тірімуджган перед своєю смертю сказала Нергіснігал: «Я довіряю тобі свого сина, не покидай його, доки ти жива, спи поза його кімнатою». Після смерті Тірімуджган Нергіснігал зробила те саме, що вона їй заповідала, і ніколи не залишала Абдул-Гаміда. Опікунка померла в 1892 році. Після смерті Тірімуджган-Кадин Абдул-Меджид довірив їхнього сина Абдул-Гаміда іншій своїй дружині, Рахіме Пересту-Кадин, яка не мала власних дітей.

Смерть
Тірімуджган померла 3 жовтня 1852 року в палаці Феріє та була похована в мавзолеї нових жінок у Новій мечеті в Стамбулі. Померши до того, як її син зійшов на трон, вона ніколи не була Валіде-Султан. Серед усіх своїх колег вона відчувала себе найближчою до Пересту-Кадин і завжди високо її поважала. Після її смерті Абдул-Гамід був усиновлений Пересту, яка також була прийомною матір'ю Джеміле-Султан.

Діти


Ім'я

 Народження

 Смерть

 Примітки


 Найме-Султан

 11 жовтня 1840 року

 1 травня 1843 року

 народився в палаці Топкапи; похований у могилі Мустафи III


 Абдул-Хамід II

 21 вересня 1842 року

 10 лютого 1918 року

 34-й султан Османської імперії


 Шехзаде Мехмед-Абід

 22 квітня 1848 року

 7 травня 1848 року

 народився в палаці Чираган; похований у Новій мечеті


В літературі
* Тірімуджган — персонаж історичного роману Хіфзі Топуза «Абдульмеджит: Імпаратор Чокеркен Сарайда 22: Роман» (2009).

Див. також
* Кадин (титул)
* Список дружин османських султанів
* Список матерів османських султанів
* Османський імператорський гарем

Список літератури


Джерела
* 
* 
* 
* 
