

Григорій Іванович Угрюмов (, Москва — , Санкт-Петербург) — російський історичний живописець і портретист; представник класицизму.

Життєпис
Народився в Москві в родині купця-бляхаря родом з села  Ярославської губернії Івана Михайловича Угрюмова, депутата Комісія по складанню проєкту Нового Уложення. Хрещений в Успенській (П'ятницькій) церкві, в якій була збережена плащаниця його роботи.

У 1770 році був прийнятий у виховне училище при Імператорській Академії мистецтв. Головним його наставником був художник-живописець Д. Г. Левицький. Після закінчення академічного курсу в 1785 році з малою золотою медаллю, отриману за картину «Вигнана Агар з малолітнім сином Ізмаїлом у пустелі», Угрюмов в 1787 році казенним коштом відправився за кордон для вдосконалення майстерності живописця. Пробувши чотири роки в Римі, де зображував античні статуї, Веронезе і Гвідо Рені, він повернувся до Санкт-Петербургу в 1790 році. Наступного року йому було доручено викладати історичний живопис в Академії.

Отримав звання «призначеного в академіки» (1797). Звання академіка отримав у 1797 році за картину «Випробування сили Яна Усмаря».

Незабаром після того зведений в ад'юнкт-професори, перебував на посаді до 1800 року, пізніше був підвищений в професори. З 1800 року став засідати в Раді Академії. Нарешті, в 1820 році був зроблений ректором історичного живопису. Почесний член Вільного товариства любителів словесності, наук і мистецтв.

В продовження своєї діяльності користувався в Росії гучною популярністю і благоволінням імператриці Катерини II та імператорів Павла I і Олександра I; за їх замовленнями виконував часто великі та багатоскладові картини для найважливіших побудованих тоді будівель: , Михайлівський замок і Казанський собор у Санкт-Петербурзі, собор в Одесі та інші. На особливу увагу заслуговують дві великі його картини «Взяття Казані 2 жовтня 1552 військами Івана Грозного» (1797—1799 РР.) і «Покликання Михайла Федоровича Романова на царство 14 березня 1613 року» (не пізніше 1800 р.), написані для Михайлівського замку, а також «Урочистий в'їзд Олександра Невського в місто Псков» (1793 р). Крім того, можна вказати на образи його роботи в Казанському соборі («Святий Зосима і Саватій», два архангели на південній і північній дверях іконостаса) і церквах лейбгвардій  і . Угрюмов майстерно писав портрети, наприклад, портрети купця І. В. Водовозова (батька письменника ) і доктора Й. К. Каменецького.

Помер у Санкт-Петербурзі та був похований на Смоленському кладовищі.

Примітки


Джерела

* 
* 
*  (обл.)
* Зонова 3. Т. Григорий Иванович Угрюмов. 1764—1823. — М., 1966.
*  (обл.)
* Ильина Т. В., Станюкович-Денисова Е. Ю. Русское искусство XVIII века. + CD. Учебник для бакалавриата и магистратуры. Москва: Юрайт, 2015. с. 480—481 ISBN 978-5-9916-3527-1





