
Маргарет Айвз Ебботт (; 15 червня 1878, Колката — 10 липня 1955, Грінвіч) — американська гольфістка-аматор, перша американка, яка виграла Олімпійські ігри: змагання з гольфу серед жінок на літніх Олімпійських іграх 1900.

Після смерті батька, 1884 року родина переїхала до Чикаго. Вона приєдналася до Чиказького гольф-клубу у Вітоні. Її тренували гольфісти-аматори Чарльз Б. Макдональд і Г. Д. Вігем. 1899 року разом із матір'ю поїхала в Париж. У жовтні 1900 року вони взяли участь в другій Олімпіаді. Ебботт перемогла змагання з гольфу з результатом у 47 ударів; її мати зайняла 7 місце. Переможницю нагородили порцеляновою позолоченою чашею.

1902 року вона одружилася з Фінлі Пітером Данном. Пізніше переїхали до Нью-Йорка. Мали 4 дітей. Вона померла так і не усвідомлюючи, що виграла Олімпіаду. Про неї мало знали, поки професор Університету Флориди Паула Велч не дослідила її життя. 2018 року «Нью-Йорк таймс» опублікував її запізнілий некролог.

Біографія
Раннє життя
Народилася 15 червня 1878 року в індійському місті Колката, у родині Чарльза та Мері Айвз Ебботт. Її батько був багатим американським купцем, який помер 1879 року. Мері Ебботт разом зі сім'єю переїхала до Бостона. Коли Маргарет була підлітком, її мати стала літературним редактором «Chicago Herald», і з 1884 року вони жили в Чикаго.

Наприкінці XIX століття жінкам заборонялося змагатися в різних видах спорту. Гольф-клуби дозволяли жінкам грати лише в супроводі чоловіка. Еббот разом зі своєю матір'ю почала грати в гольф у Чиказькому гольф-клубі у Вітоні, передмісті Чикаго. Її тренували гольфісти-аматори Чарльз Б. Макдональд і Г. Д. Вігем. Еббот і Макдональд стали партнерами для виступу в турнірі 1897 року у Вашингтон-Парк. До 1899 року Маргарет Ебботт виграла декілька місцевих турнірів та здобула два гандикапи. Її називали «запеклою суперницею», і всі знали про її «класний замах». Того ж року вона з матір'ю поїхала до Парижа. Її мати за власними дослідженнями написала туристичний путівник «Жіночий Париж: Посібник із повсякденного життя у французькій столиці» (1900). Маргарет вивчала мистецтво разом з Огюстом Роденом та Едгаром Дега.

Олімпіада
Літні Олімпійські ігри 1900 року спочатку планувалися П'єр де Кубертеном лише для чоловіків. Однак вирішили дозволити брати участь жінкам у 5 видах спорту: гольф, теніс, вітрильний спорт, веслування та кінний спорт. Другі Олімпійські ігри проходили в Парижі з травня по жовтень. Загалом змагалися 997 спортсменів, з яких 22 жінки. Турнір не мав ні належного обладнання, ні церемонії відкриття та закриття, та змагалися також з таких видів спорту як перетягування канату, запуск повітряних зміїв, політ на повітряній кулі та голубині перегони. Для гольфу запланували дві події — для чоловіків та для жінок. Жіночий турнір під назвою «Prix de la ville de Compiègne» відбувся 4 жовтня в Комп'єні, за приблизно 50 км від Парижа. Змагання серед жінок проходили на 9 лунках на відстані від 68 ярдів (62 метри) до 230 ярдів (210 метрів), а чоловічі — на 36 лунках.

Паризька виставка відбулася тоді разом із Олімпіадою, і багато людей вважали першу популярнішою. «Golf Illustrated» назвав міжнародний турнір «у зв'язку з Паризькою виставкою». Олімпіаду часто називали «Виставковий конкурс» або «Паризький всесвітній виставковий конкурс». Пізніше історик Олімпійських ігор Білл Маллон зазначав: «Багато подій 1900 року вважалися показовими видами спорту. Дуже важко сказати, що було олімпійським видом спорту, а що ні». За словами Маллона, багато спортсменів не знали, що беруть участь в Олімпіаді.

Маргарет Ебботт дізналася про турнір з газети. Вона хотіла відпочити від навчання і записалася на змагання. Спортсменка виграла з результатом 47 ударів. Полін Віттер посіла друге місце з 49 ударами. Мері Ебботт також брала участь у змаганнях і посіла сьоме місце з результатом 65. Усі десять учасниць грали в довгих спідницях і капелюхах. Ебботт казала щодо перемоги: «тому що всі французькі дівчата, мабуть, неправильно зрозуміли суть гри, запланованої на той день, і прийшли грати на високих підборах і у вузьких спідницях». Їй вручили порцелянову чашу, прикрашену золотом. Хоча кілька інших олімпійських турнірів мали срібні та бронзові медалі, золотих медалей у гольфі не вручали. Газета «Chicago Tribune» написала про її перемогу.

Подальше життя
До 1901 року Ебботт залишилася в Парижі та виграла чемпіонат Франції, перш ніж повернутися до Америки. 9 грудня 1902 року вона одружилася з письменником Фінлі Пітером Данном. Як зазначає «Chicago Tribune», що хоча весільну церемонію тихо й без надмірного показу, але вони отримували десятки телеграми від «літературних вогників», і також від сера Артура Конан Дойла. Пізніше пара оселилася в Нью-Йорку. Вони мали четверо дітей, їх син Філіп Данн став відомим сценаристом. Ебботт не брала участь у багатьох турнірах через травму коліна, що сталася через нещасний випадок у дитинстві. Записи про зв'язки Еббота з Чиказьким гольф-клубом знищила пожежа 1912 року. Маргарет Ебботт померла 10 червня 1955 року в 76 років у Грінвічі, штат Коннектикут.

Визнання
Маргарет Ебботт ніколи не усвідомлювала, що стала першою американкою-переможницею Олімпіади. Про неї мало знали, доки Паула Велч, професор університету Флориди та член ради директорів Олімпійських ігор, не дослідила її життя в 1970-х роках, коли вперше побачила, що Еббот згадується як олімпійська чемпіонка в 1973 році. Велч провела десятиліття, вивчаючи газетні статті, де згадувалися успіхи Ебботт у різних змаганнях із гольфу. У середині 1980-х років вона зв'язалася з Філіпом, сином Еббота, повідомивши йому про олімпійську перемогу його матері. Аналізуючи причини її невідомості, Велч сказала: «Ми не мали такого висвітлення, яке маємо сьогодні… Вона повернулася. Вона вийшла заміж. Вона створила сім'ю. Вона грала в гольф, але насправді не прагнула цього на турнірах».

1984 року для «Golf Digest» Філіп сказав: «Не кожен день дізнаєшся, що твоя мати була олімпійською чемпіонкою через 80 з гаком років. Чемпіонка нам казала лише, що виграла чемпіонат Парижа з гольфу.» 1996 року Ебботт визнано спортсменкою Олімпіади-1900 в офіційній програмі Олімпійських ігор в Атланті. Після 1904 року гольф не включався в Олімпійські ігри до літніх Олімпійських ігор 2016 року. 2018 року «The New York Times» опублікував її запізнілий некролог.

Примітки


Джерела
Вебсайти

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 


Книги

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 


Посилання


* 




