 Шар силікату мусковіту (напрямок огляду нахилений на 30° від вертикалі): представлення атомів ліворуч (червоний: Si, синій: O) і отримані силікатні тетраедри (праворуч).
Шаруваті силікати (також листові силікати, філосилікати) — це силікати, силікатні аніони яких складаються з шарів тетраедрів SiO4-, з'єднаних кутами. Ці шари або подвійні шари не з'єднані один з одним за допомогою подальших зв'язків Si-O для утворення каркасів.

Цей підклас силікатів включає важливі групи породоутворюючих мінералів, таких як слюди, хлорити, каоліни та серпентини. Глинисті мінерали, повсюдно поширені в зв'язних ґрунтах і в осадових породах, також є філосилікатами.

Шарувата структура цих мінералів визначає форму і властивості кристалів. Вони здебільшого таблитчасті або листуваті з хорошим або ідеальним розщепленням паралельно шарам. Кількість кілець, що утворюють силікатні шари, часто визначає симетрію та форму кристалів. Апофіліт (шари з чотирьох кілець) — тетрагональний і утворює чотиригранні пластинчасті до призматичних кристали. Мінерали групи слюди (силікатні шари з шестиланкових кілець) утворюють кристали від пластинчастих до листуватих з псевдогексагональною симетрією. Хороша здатність до трансляції вздовж шарів є причиною високої деформативності шаруватих силікатів. Молекули H 2 O і великі катіони можуть розташовуватися між шарами. Шаруваті силікати часто здатні набрякати і завдяки своїй здатності до катіонного обміну важливі для родючості ґрунту.

Класифікація

Класифікація силікатів за Лібау
Лібау розглядає філосилікати як комбінацію силікатних ланцюгів для утворення шарів, які є необмеженими у двох вимірах, і поділяє філосилікати на основі періодичності та розгалуження силікатних ланцюгів, які утворюють шари, та множинності силікатних шарів.

Періодичність

Вона вказує, через скільки силікатних ланок ланцюга (тетраедри SiO4-) структура ланцюга повторюється. Періодичність природних філосилікатів зазвичай невелика і становить близько 2 (група слюди), 3 (наприклад, даліїт), 4 (наприклад, апофіліт) або 6 (наприклад, піросмаліт).

Розгалуження

Це вказує, чи відгалужуються подальші тетраедри SiO4- від силікатного ланцюга. Розрізняють відкриті розгалужені філосилікати (наприклад, цеофіліт) і циклічно розгалужені філосилікати (наприклад, делгаеліт), в якому тетраедри SiO4, що розгалужуються від ланцюга, утворюють зімкнені кільця.

Кратність

Вона вказує, скільки силікатних шарів з'єднані разом, щоб утворити кілька шарів. Майже всі філосилікати мають кратність 1 або 2. Першим шаруватим силікатом з більшою кратністю (3) є гюнтербласит.

Класифікація за Штрунцем
На відміну від кільцевих і ланцюгових силікатів, класифікація філосилікатів Штрунца не використовує номенклатуру та критерії Лібау. Система Штрунца розглядає силікатні кільця, які складають шари, і поділяє підклас шаруватих силікатів (9.E) за кількістю цих кілець, кратністю шарів і зв'язуванням шарів октаедрично координованими катіонами.

9.EA Прості шари тетраедрів з 4-, 5-, (6-) і 8-ланковими кільцями:

9.ЕВ подвійні шари з 4- і 6-ланковими кільцями

9.EC філосилікати з листами слюди (тришарові силікати), що складаються з тетраедричних і октаедричних шарів

9.ED Філосилікати з шарами каолініту (двошарові силікати), що складаються з тетраедричних і октаедричних шарів

''9.EE Прості тетраедричні мережі шестиланкових кілець, з'єднаних октаедричними мережами або стрічками

9.EF Прості мережі шестиланкових кілець, з'єднаних через M4, M8 тощо.

9.EG Подвійні мережі з шестланковими та більшими кільцями

9.EH Перехідні структури між шаруватими силікатами та іншими силікатами

9.EJ Некласифіковані філосилікати

Примітки




Посилання

* Webmineral:  Класифікація силікатів Нікеля-Штрунца (версія 10)
* Mineralienatlas:  Мінеральний підклас-9.E за 9-м виданням Класифікації Штрунца
* Mindat.org:  Класифікація Нікеля-Штрунца — Філосилікати, 10-е видання
* Тюбінгенський університет:  Систематика мінералів

Література
* F. Liebau (1982): Classification of Silicates in: Reviews in Mineralogy Volume 5: Orthosilicates; Mineralogical Society of America
* Karl Jasmund, Gerhard Lagaly: Tonminerale und Tone. Struktur, Eigenschaften, Anwendungen und Einsatz in Industrie und Umwelt''. Steinkopf Verlag, Darmstadt 1993, 490 S., ISBN 3-7985-0923-9.





en:Silicate minerals#Phyllosilicates

 