

Леонхард Фрідріх Адович Іллісон (Ілліссон) (, село Порі волості Лауенхоф (Ливе) Валкського повіту Ліфляндської губернії, тепер Естонія — , місто Таллінн, тепер Естонія) — радянський та естонський державний діяч, голова Центральної ради профспілок Естонської РСР. Кандидат у члени Бюро ЦК КП(б) Естонії з 26 грудня 1948 по 20 серпня 1953 року. Член Бюро ЦК КП Естонії з 20 серпня 1953 по 28 січня 1958 року. Депутат Верховної Ради СРСР 2—5-го скликань.

Біографія
У 1930 році закінчив гімназію у Тирві. До 1937 року працював робітником на млині.

Був студентом інституту працівників кооперації в Естонській Республіці. У 1938 році закінчив філологічний факультет Тартуського університету.

У 1938—1940 роках — інструктор Естонського товариства тверезості.

Член ВКП(б) з 1940 року.

У 1941—1944 роках — на політичній роботі в естонській стрілецькій дивізії Червоної армії.

У грудні 1944—1959 роках — голова Центральної Ради профспілок Естонії, голова Естонської республіканської ради професійних спілок.

У 1959—1971 роках — уповноважений Комітету стандартів, мір та вимірювальних приладів при Раді міністрів Естонської РСР. Належав до керівництва спортивного товариства «Калев», сприяв розвитку вітрильного спорту в Естонській РСР.

З 1971 року — персональний пенсіонер у місті Таллінні. 

Помер 31 січня 1993 року в Таллінні, похований на цвинтарі Пярнамяе.

Нагороди та відзнаки
* орден Жовтневої Революції (25.08.1971)
* орден Вітчизняної війни ІІ ст. (1946)
* два ордени Трудового Червоного Прапора (1950, 1958)
* медалі

Примітки


Джерела
*  Иллисcон Леонхард-Фридрих Адович (Illisson Leonhard-Friedrich) 






