{|






Хейан-Мару (Heian Maru) — судно, яке під час Другої Світової війни прийняло участь у операціях японських збройних сил біля східного узбережжя Японського архіпелагу, на Курильських островах та у Мікронезії. 

Передвоєнна історія
Хейан-Мару спорудили як пасажирське судно в 1930 році на верфі Osaka Iron Works на замовлення компанії Nippon Yusen Kaisha.

3 жовтня 1941-го Хейан-Мару реквізували для потреб Імперського флоту Японії та призначили для переобладнання у плавучу базу підводних човнів. До 30 грудня судно пройшло у Кобе на верфі Mitsubishi Heavy Industries відповідну модернізацію, під час якої його, зокрема, озброїли чотирма 152-мм гарматами та двома установками спарених 13,2-мм зенітних кулеметів.

Служба у січні – серпні 1942
По завершенні модернізації Хейан-Мару став плавбазою 1-ї ескадри підводних човнів, яка у початковий період війни здійснювала походи з атолу Кваджелейн (Маршаллові острова). Як наслідок, 31 грудня 1941 – 8 січня 1942 корабель здійснив перехід з Куре до Кваджелейну.

1 лютого 1942-го Кваджелейн став ціллю для рейду американського авіаносного з’єднання, під час якого було потоплено чи пошкоджено ряд кораблів та суден, проте Хейан-Мару не постраждала.

9 лютого 1942-го плавбаза полишила Маршаллові острова та 17 лютого прибула до Куре. До серпня вона залишалась у Японії, при цьому з кінця весни переформатована 1-ша ескадра діяла на алеутському напрямку. 

Участь у кампанії на Соломонових островах
7 серпня 1942-го союзники висадились на сході Соломонових островів, що започаткувало шестимісячну битву за Гуадалканал та змусило японське командування перекидати до регіону підкріплення. У середині місяця до регіону вирушили кілька човнів 1-ї ескадри, а Хейан-Мару 18 – 24 серпня прослідувала з Йокосуки на атол Трук у центральній частині Каролінських островів (тут ще до війни створили потужну базу японського ВМФ, з якої до лютого 1944-го провадились операції у цілому ряді архіпелагів)

Втім, невдовзі Хейан-Мару повернулась до Японії, а 24 серпня 1942-го вийшла з Куре, маючи на борту військовослужбовців та автомобілі. 5 жовтня судно досягнуло Рабаула та стало під розвантаження. 

В подальшому Хейан-Мару перейшла на Трук, проте 25 – 28 грудня 1942-го здійснила звідси ще один транспортний рейс до Рабаула.

На початку травня 1943-го плавбаза прибула з Труку до Японії.

Участь у Алеутській кампанії
У травні 1943-го американці розпочали операцію по поверненню під свій контроль кількох островів Алеутського архіпелагу, захоплених за рік до того японськими силами. В межах протидії цьому Хейан-Мару 27 травня – 2 червня перейшла до острова Парамушир (Курильські острова) для підтримки операцій 1-ї ескадри на Алеутах. На плавбазі також розмістили штаб контр-адмірала Коди, який керував операцією по евакуації гарнізону острова Киска (остання на протязі двох місяців провадилась підводними човнами і лише останній рейс здійснили есмінці).

Наприкінці липня 1943-го японці завершили евакуацію Киски, а 14 серпня Хейан-Мару прибула до Йокосуки.

Рейси на Трук
5 вересня 1943-го Хейан-Мару напряму підпорядкували командуванню Об’єднаного флота, після чого корабель став використовуватись для виконання транспортних функцій. 

16 – 19 вересня 1943-го Хейан-Мару прослідувало з Йокосуки до Шанхаю, де прийняло 1900 бійців 17-ї піхотної дивізії, 240 автомобілів, різноманітні припаси та торпеди. За кілька діб судно вирушило у складі конвою «Тей №2 Го», кінцевим пунктом призначення якого був Рабаул. 2 жовтня загін прибув на атол Трук у центральній частині Каролінських островів (тут ще до війни створили потужну базу японського ВМФ, з якої до лютого 1944-го провадились операції у цілому ряді архіпелагів) і тієї ж доби рушив далі, а 5 жовтня почав розвантаження у Рабаулі. 6 – 9 числа Хейан-Мару прослідувало у складі конвою на Трук, а 14 – 21 числа здійснив перехід звіди до Йокосуки.

З 23 жовтня по 7 листопада 1943-го Хейан-Мару провело на верфі ВМФ у Йокосуці, де з нього зняли 152-мм гармати та суттєво підсилили зенітне озброєння, встановивши дві 120-мм зенітні гармати, дві спарені установки 25-мм автоматів та дві спарені установки 13,2-мм кулеметів.

14 – 23 листопада 1943-го Хейан-Мару у складі конвою №3115 прослідував з Йокосуки на Трук. Під час цього переходу 19 листопада американський підводний човен USS Dace обрав Хейан-Мару ціллю для торпедної атаки, але промахнувся.

Служба на Труці
На Труці Хейан-Мару повернулось до виконання обов’язків плавбази 1-ї ескадри підводних човнів. 15 січня 1944-го ескадру розформували, проте Хейан-Мару й надалі постачало субмарини амуніцією та припасами.

Вранці 17 лютого 1944-го по Труку нанесло потужний удар американське авіаносне угруповання (операція «Хейлстоун»), яке змогло знищити у цьому рейді кілька бойових кораблів та біля трьох десятків інших суден. «Хейан-Мару», що мало на борту командувача Шостим флотом (підводні сили) та його штаб певний час маневрувало у лагуні. Після опівдня пікіруючий бомбардувальник скинув на судно дві бомби, що вивело з ладу один із гребних валів та призвело до надходження води у корпус, втім, аварійні заходи дозволили вирівняти крен. Після заходу сонця «Хейан-Мару» ошвартувалось біля причалу та висадило адмірала і штаб, а також почало вивантажувати торпеди. За годину після опівночі почався черговий наліт і «Хейан-Мару» полишило пірс все ще маючи на борту торпеди. За дві години по тому дві бомби уразили судно у одне з машинних відділень та викликали пожежу, а через кілька хвилин кормову частину «Хейан-Мару» поцілили наступні дві бомби. Пожежа швидко вийшла з-під контролю та загрожувала досягнути торпед і менш ніж за дві години після ураження віддали наказ полишити судно. В бою загинув 1 член екіпажу та 16 пасажирів. Вранці літаки з авіаносця USS Bunker Hill атакували палаюче «Хейан-Мару» та уразили його торпедою, після чого судно затонуло (попередні атаки, ймовірно, виконали пілоти з авіаносців USS Yorktown та USS Enterprise).

Рештки «Хейан-Мару» лежать на глибині від 15 до 36 метрів.

Примітки

 

