Відмінкова граматика — спосіб опису семантики речення (за винятком модальних і перформативних елементів) як системи семантичних валентностей, тобто через зв'язки головного дієслова з ролями, що зумовлюються значенням цього дієслова і виконуються іменними складниками. Іноді розглядається як один з різновидів генеративної граматики.

У межах відмінкової граматики з боку семантики описано багато мов. Результати подібних досліджень використовуються в працях штучного інтелекту (в галузі семантики фреймів) та психолінгвістики .

Історія
Відмінкова граматика виникла в межах генеративної граматики наприкінці 1960-х років у працях Ч. Філлмора. Як метод граматичного опису розвивалася під впливом досліджень К. Л. Пайка .

Підходи лінгвістів (В.Чейфа, Дж. Андерсона, Дж. Грубера, В. Кука та інших) до відмінкової граматики розрізняються за: типом логічної структури речення, набором ролей і припустимих поєднань, що мають назву «відмінкові рамки» або фрейми.

Теорія глибинних відмінків
Завдяки теорії глибинних семантичних відмінків можна чітко представити внутрішню структуру пропозиції, структурувати відношення між елементами глибинних і семантичних структур.


Філлмор подав план вмісту речення як пропозицію — тимчасовий набір семантико-синтаксичних функцій («ролей») для іменних компонентів, склад і взаємовідношення яких задається лексичним значенням предикативного знаку, як правило, дієслова. Предикат в поверхневій структурі(англ. surface structure) речення зазвичай виражається дієсловами, але інколи - службовими словами

Глибинні відмінки часто можуть не відповідати поверхневим відмінкам (або їх аналогам в аналітичних мовах), тому в межах відмінкової граматики пропонується система правил перетворення з глибинної структури(англ.deep structure) на поверхневу   :

* Відмінок Agent (A) виражається підметом;
* Якщо у певному реченні відмінок Agent (A) не виступає підметом, тоді позицію підмета займає слово з відмінком Beneficiary (B);
* Якщо підметом не виступає відмінок Beneficiary (B) - тоді ним виражається відмінок Object (O).

До недоліків теорії слід віднести відсутність точних визначень та критеріїв виділення семантичних ролей, невизначеність статусу ролей у деривації речення, ступеня повноти набору ролей та межі між рольовими та іншими елементами речення .

Див. також

* Відмінок
* Граматика

Примітки


Література

* «The Case for Case» (1968). In Bach and Harms (Ed.): Universals in Linguistic Theory. New York: Holt, Rinehart, and Winston, 1-88.

* 



