


Листя
Зав'язь
Каштан китайський (Castanea mollissima) є видом каштана (Castanea ) з сімейства букових (Fagaceae), що походить з Китаю, Тайваню, Кореї. Культивується у Східній Азії протягом тисячоліть, тому його вихідне поширення неможливо визначити. При культивуванні поруч з іншими видами каштана (японський каштан  (Castanea crenata), американський каштан (Castanea dentata), каштан їстівний (Castanea sativa)), китайський каштан легко перехресно запилюється з ними, утворюючи гібриди.

= Опис ==
Китайський каштан — листопадне дерево до 20 метрів заввишки з широкою кроною, яке рідко росте у вигляді чагарника. 
Зазвичай досягає висоти 12 метрів і має діаметр стовбура від 75 до 80 сантиметрів. Молоді гілочки коротко опушені. Кора сіра, на молодих деревах гладка, на старих потріскана білими смугами. Листки чергові, прості, 10-22 сантиметрів завдовжки і 4,5-8 сантиметрів завширшки, з зубчастим краєм. Квітки утворюються в сережках завдовжки 4–20 см, жіночі квітки розташовані в основі сережки, а чоловічі — на решті. Період цвітіння з квітня по червень, плоди дозрівають з серпня по жовтень. Плід являє собою колючу плюску діаметром 4-8 см, що містить два або три блискучі коричневі горішки; на диких деревах вони мають діаметр 2–3 сантиметри. Наукова назва mollissima походить від м’яко опушених пагонів і молодого листя. 
Число хромосом 2n = 24. 

Грибкові патогени
Китайські каштани протягом тривалого часу співіснували з грибковою хворобою кори каштанів (Cryphonectria parasitica), і виробили стійкість до (фітофторної кореневої гнилі), ймовірно, більшу, ніж будь-який інший вид каштанів. Японський каштан також відносно стійкий до фітофторозу, а європейський менш стійкий. У 1890-х роках китайський і японський каштани були імпортовані до Сполучених Штатів. Результати були катастрофічними, оскільки азійські види занесли фітофтороз, до якого у каштана американського Castanea dentata) не було жодного захисту. Хвороба вперше була помічена на дереві в зоопарку Бронкса в 1904 році і швидко поширилася, знищуючи американські каштани. Протягом 30 років з рідного поширення вони зникли. Зараз спеціалісти намагаються надати стійкість до фітофторозу американському каштанові.

Найбільшим шкідником китайського каштана є каштанова оса.

Використання 
китайського каштана подібне до використання каштана їстівного, але деревина має набагато меншу цінність. Існує понад 300 сортів і місцевих екотипів, близько 50 з яких культивуються у великих масштабах. Урожайність може становити до 10 тонн з гектара на рік. В одному кілограмі - від 75 до 330 горіхів. У великоплідних сортів - від 35 до 150 штук. У Хубеї є пристосовані до субтропічних умов сорти, які дають два врожаї на рік. Каштани також є важливим джерелом їжі для тварин.

Література
* G. Bounous, DT Marinoni: Каштан: ботаніка, садівництво та використання . Horticultural Reviews, том 31, John Wiley & Sons 2005, стор. 291-347 (особливо 300-302). ISBN 0-471-66694-7.
* Castanea mollissima на Tropicos.org. У: IPCN Chromosome Reports . Ботанічний сад Міссурі, Сент-Луїс.
* Rafaël Govaerts (ed.): Castanea - Всесвітній контрольний список вибраних родин рослин Королівського ботанічного саду, Кью. 12 січня 2017.
* Статистика ФАО 1 (17 червня 2008), основні види згідно з Henri Breisch: Châtaignes et marrons. Центр міжпрофесійної техніки фруктів і бобових культур, Париж, 1995 р., стор. 12. ISBN 2-87911-050-5.
* L Liu, JY Zhou: Some Considerations on Chestnut Development in the 21st Century in China . У: G. Salesses: Матеріали другого міжнародного симпозіуму з каштану. Acta Horticulturae, том 494, 1999, стор. 85-88. ISBN 90-6605-941-9.

* https://commons.m.wikimedia.org/wiki/Category:Castanea_mollissima?uselang=de