 Домінантовий терцдецимакорд: CEGB  DFA  . Кольором виділено  ноти за септимою.
Терцдецимакорд — акорд, що складається з шести сполучених терцій, причому остання знаходиться над ундецимою ундецимакорду.   Найбільше поширений у джазовій музиці. Терцдецимакорд як правило розглядають в основному вигляді, тоді як обернення цього акорду призводять до втрати його характерності або плутанини з іншими акордами. 

На думку Волтер Пістона, «справжній тринадцятий акорд, отриманий шляхом суперпозиції терцій, є рідкісним явищем навіть у музиці 20-го століття».  Це може бути пов’язано як з традиціями чотириголосного складу класичної гармонії, так і технічними обмеженнями інструментального виконавства, наприклад «щоб зробити акорд більш зручним для гри на гітарі , у терцдецимакордах часто пропускають квінту та нону». 

Домінантовий терцдецимакорд
ISBN 978-0-07-310188-0. 
Найчастіше терцдецимакорд береться у домінантовій функії (D 13 ) . Я мажорі терцдецимакорд матиме велику терцдециму, тоді як в мінорі - малу. У чотириголосному написанні терцдецимакод має лише основний тон, терцію, септиму і терцдециму , тоді як квінта, нона і ундецима - пропускаються . Терція вказує на нахил акорду - мажор або мінор, септима важлива для якості домінантової функції акорду, а власне терцдецима є характерною для терцдецимакорду.
Клода Дебюссі (1894)  
Характерне звучання терцдецимакорду надає дисонанс між бемольною септимою терцдецимою, інтервал великої септими.
Класичне розв’язання терцдецимакорду в тоніку.  
В класичній гармонії терцдецима поміщається в сопрановому голосі і розв’язується в тоніку ходом вниз на терцію. У джазі D13 можу бути розв’язаний в тонічний нонакорд, тоді сопрановий голос розв’язується в нону.

Інші терцдецимакорди
Терцдецимакорд може переходити і в інший дисонуючий акорд, як в наступному прикладі:
Чергування мажорних і зменшених 13-акордів у «залізничній звучності» з mm.1–4 All Points West (1937) Роджерса і Харта .  
Рідше 13-й акорд може будуватися на інших ступенях, на тоніці чи субдомінанті. В цьому випадку утворюється терцдецимакорд з великою септимою ("великий")
Закінчення п’єси « I Found a New Baby » Ленні Трістано (1946) великим 13-акордом  у лідійському ладу. 
І у великих і, особливо, у домінантових терцдецимакордах ундецима зазвичай опускається через утворення півтону з терцієвим тоном. 
Каденція в тактах 5–8 «Ноктюрну Норін» Оскара Петерсона (транскрибована Брентом Едстромом) включає 13-акорд, а також розкриває різницю між складеними та простими інтервалами: терцдецимою і доданою секстою відповідно.  

Обернення
 CM 13, перше обернення =  Em 13  9, 2-а обенення = G 13 . . . ( ). .
Обернення повного терцдецимакорду, включаючи всі сім нот, також утворюють терцдецимакорди, проте застосовуються рідко.

Галерея
Існує велика різноманітність тринадцятакордів, що відрізняються інтервальною структурою:
"Пеллеас і Мелізанда"'' К, Дебюссі, а також пізніше, коли Ґоло запитує, чи вона колись любила Пеллеаса, поичанється з нонакорду, до якого додається терцдецима, утворюючи 13-акорд в другому оберненні, при цьому нижні голоси утворюють "теплу" кварту.  
Філіпа Ґласса  

Список літератури

