
Кефе () — провінція (префектура) Османської імперії, що існувала в Північному Причорномор'ї в 1475 — 1588 роках після ліквідації греко-православного князівства Феодоро.

У 1588 перетворений на більш високий за статусом Кафинський еялет, що проіснував до 1774 року, коли його територія увійшла до складу Кримського ханства як Кефинське каймаканство (1774—1783). Адміністративний центр — місто Кефе (середньовічна Кафа, сучасна Феодосія). Перший докладний опис 6 кадиликів (каза) Кефинського санджака датується 1529 роком.

До складу провінції входили південний захід Криму (на південь від річки Кача), весь Південний берег до Судака включно, околиці Кефе, північно-східний кут Керченського півострова, вся Тамань і околиці фортеці Азов. Фактично кефинський ейялет займав територію завойованих турками-османами в 1475 генуезьких колоній у Північному Причорномор'ї та князівства Феодоро. Глава санджака носив титул паші та призначався султаном у Стамбулі. В 1510 султан Баязид II дарував титул паші санджака Кефе Шахзада-Сулейману.

Кефинський санджак ділився на Мангупський, Судакський та Кафінський кадалики.

Примітки


Література
* Неделькин Е. В. Османская провинция Кефе в конце XV — первой половине XVI вв. // IV Бахчисарайские научные чтения памяти Е. В. Веймарна (Бахчисарай, 8—9 сентября 2016 г.). Тезисы докладов и сообщений / ред.—сост. Д. А. Моисеев, О. М. Стойкова. — Бахчисарай, 2016. — С. 19—20.






