
 Прісцилла та Джон Олден на листівці
Прісцилла Олден (уроджена Маллінс,   ) — відомий член Плімутської колонії батьків-пілігрімів штату Массачусетс і дружина колоніста Джона Олдена (1687). Вони одружилися у 1621 році в Плімуті.

Біографія
 Поховання Майлса Стендиша, місце останнього спочинку Джона та Прісцилли Олденів
Прісцилла, швидше за все, народилася в Доркінгу в графстві Суррей, у Вільяма та Еліс Маллінс. Їй було всього вісімнадцять, коли вона сіла на борт «Мейфлавера». Під час першої зими в Плімуті вона втратила батька, мачуху та брата Джозефа. Тоді вона була єдиною у своїй сім'ї в Новому світі, хоча у неї були ще один брат і сестра, які залишилися в Англії.

Джон Олден і Прісцилла Маллінс були, ймовірно, третьою парою, яка одружилася в колонії Плімут. Відомо, що шлюб Вільяма Бредфорда з Еліс Карпентер 14 серпня 1623 року став четвертим. Першим побралися Едвард Вінслоу з Сюзанною Вайт у 1621 році. Шлюб Френсіса Ітона з його другою дружиною Дороті, служницею Карверів, можливо був другим.

Востаннє Прісцилла згадується в записах за 1650 рік, але усний переказ стверджує, що вона померла лише за кілька років до свого чоловіка (це приблизно 1680 рік). Її поховали на могильнику Майлса Стендиша у Даксбері, штат Массачусетс. Точне місце розташування її могили невідоме, але є знак на її честь.

Поема Лонгфелло

Прісцилла відома в історії літератури як нерозділене кохання щойно овдовілого капітана Майлса Стендіша, військового радника колонії, у поемі 1858 року «Сватання Майлса Стендіша» Генрі Лонгфелло. Згідно з поемою, Стендіш попросив свого хорошого друга Джона Олдена зробити пропозицію Прісциллі від його імені, але Прісцилла запитала: «Чому ти не говориш за себе, Джоне?».

Лонгфелло — прямий нащадок Джона та Прісцилли. Він створив поему на романтизованій версії сімейної традиції, хоча донедавна було мало незалежних історичних свідчень на користь цього. Основна історія, очевидно, була передана в родині Олденів і опублікована праправнуком Джона та Прісцилли, преподобним Тімоті Олденом у 1814 році.

Вчені нещодавно підтвердили шановане місце романтичного кохання в культурі пілігримів і задокументували індіанську війну, описану Лонгфелло. Непрямі докази любовного трикутника теж існують. Майлс Стендіш і Джон Олден, ймовірно, були сусідами по кімнаті; Прісцилла Маллінс була єдиною самотньою жінкою, яка досягла шлюбного віку. Сім'ї передбачуваних закоханих залишалися близькими протягом кількох поколінь, переїхавши разом до Даксбері, штат Массачусетс, наприкінці 1620-х років.

Діти Олденів
У Прісцилли та Джона Олдена було десять дітей, можливо, одинадцятий помер у дитинстві. Хоча це не підтверджено документально, існує думка, що перші троє дітей народилися в Плімуті, решта в Даксбері. Діти:

# Елізабет (1624/25–1717). Вийшла заміж за Вільяма Пабоді (Пібоді), громадського та військового лідера Даксбері, де народилися всі тринадцять їхніх дітей. Вони переїхали в Літтл-Комптон, штат Род-Айленд, де Елізабет померла у 1717 році у віці приблизно дев'яносто чотирьох років. Їхні нащадки були відомими в районах заселення Род-Айленда та Коннектикуту. По лінії Елізабет походить Генрі Водсворт Лонгфелло, якій найбільше поширював славу Джона та Прісцилли, написавши «Сватання Майлса Стендіша».
# Джон (1626—1701). Переїхав до Бостона та одружився там з Елізабет (Філліпс) Еверілл, вдовою Ейбіеля Еверілла. У них було тринадцять дітей. Він був моряком і став командиром флоту колонії Массачусетської затоки. Він був членом Старої південної церкви Бостона, і його старовинний сланцевий надгробний камінь вбудований у стіну. Мабуть, найвідомішою подією в його житті — звинувачення у чаклунстві під час поїздки до Салема. Він провів п'ятнадцять тижнів у в'язниці Бостона. Він утік незадовго до того, як дев'ять інших жертв стратили під час судового процесу над салемськими відьмами. Пізніше Олдена виправдали.
# Джозеф (1627—1697) Переїхав до Бриджвотера, де займався фермерством на землі, яку раніше купили в індіанців його батько та Майлс Стендіш. Він одружився з Мері Сіммонс. Всього у них було семеро дітей. Через деякий час Джозеф помер.
# Сара. Її шлюб із сином Майлса Стендіша, Александром, заперечує будь-яку думку про давню ворожнечу між Олденами та кланом Стендіш. Насправді є багато доказів того, що Джон і Майлс залишалися друзями або, як мінімум, соратниками на все життя. Сара та Александр жили в Даксбері до смерті Сари десь до червня 1688 року. (Згодом Александр одружився з Дезір Доті, двічі овдовілою дочкою пілігрима Едварда Доті). У них було семеро або, можливо, вісім дітей. Їхній будинок Александр Стендіш Гаус у Даксбері досі стоїть.
# Джонатан. Одружився з Ебігейл Галлетт 10 грудня 1672 року. Жив у Даксбері до своєї смерті 14 лютого 1697 року. Він був другим власником будинку Олден, який отримав від свого батька. Потім будинок перейшов до сина Джона, одного з шести його дітей. У похоронній промові Джонатана описали як «щирий християнин, чиє серце було в домі Божому».
# Рут. Вийшла заміж за Джона Басса з Брейнтрі, штат Массачусетс, де вони жили та мали семеро дітей. Серед найвидатніших нащадків цього союзу були президенти Джон Адамс і Джон Квінсі Адамс. Рут померла 12 жовтня 1674 року.
# Ребекка. У 1667 році вийшла заміж за Томаса Делано з Даксбері, сина Філіпа Деланоє, одного з перших поселенців Даксбері. У них було дев'ятеро дітей. Померла у Даксбері десь після 13 червня 1688 року.
# Мері. Вийшла заміж за диякона Семюеля Аллена, у шлюбі народилася принаймні один син Джозеф. Мері померла у 1688 році. У Джозефа було кілька власних дітей.
# Прісцилла. Немає записів про потомство чи шлюб.
# Девід. Одружився з Мері Саутворт, донькою Константа Саутворта з Плімутської колонії. Помер десь у 1718 чи 1719 роках. Мав шестеро дітей. Його описали як «видатного члена церкви, людина великої поваги та багато зайнятого в державній роботі».

Примітки


Посилання




