{|






Кеньо-Мару (Kenyo Maru) — судно, яке під час Другої Світової війни прийняло участь у операціях японських збройних сил проти Перл-Гарбору, у Індійському океані, проти атолу Мідвей, на Соломонових та Каролінських островах. 

Передвоєнна історія
Танкер Кеньо-Мару спорудили в 1939 році на верфі Kawasaki Dockyard у Кобе на замовлення компанії Kokuyo Kisen.

Влітку 1941-го судно задіяли у експерименті з диверсійними міні-субмаринами. Кеньо-Мару під час рейсу до Північної Америки зайшло на атол Кваджелейн (Маршаллові острова), де узяло на буксир такий корабель та повело його у зануреному положенні на буксирі до Гавайських островів. В якийсь момент інший танкер розпочав буксирування у зворотньому напрямку, а Кеньо-Мару попрямувало до Лос-Анджелесу.

17 серпня 1941-го Кеньо-Мару реквізували для потреб Імперського флоту Японії, після чого до 27 вересня воно пройшло певну модернізацію (відомо, що судно мало захисне озброєння із однієї 120-мм гармати). Також танкер отримав здатність провадити бункерування інших кораблів у морі і в листопаді провів відповідні тренування.

Операція проти Перл-Гарбору
В межах підготовки до удару по Перл-Гарбору Кеньо-Мару та ще кілька танкерів зібрались у затоці Хітокаппу на острові Еторофу (наразі Ітуруп) в Курильському архіпелазі. 26 листопада 1941-го ця группа полишила Еторофу та попрямувала до центральної частини Тихого океану. Вже 28 листопада Кеньо-Мару провело бункерування авіаносця «Акагі». Дозаправка бойових кораблів продовжувалась і у наступні дні в умовах штормового моря. 6 грудня Кеньо-Мару провело останню дозаправку, після чого разом з кількома іншими танкерами рушило під охороною есмінця «Касумі» до району очікування, в якому мало зустрітись з авіаносцями на їх зворотньому шляху (пізніше охорону цього загону підсилили легкий крейсер «Абукума» та есмінець «Танікадзе»). 23 грудня Кеньо-Мару повернулось до Японії.

Операція в Індонезії
28 січня – 4 лютого 1942-го Кеньо-Мару прослідувало на Палау (важлива база на заході Каролінських островів), куди невдовзі прибуло головне ударне з’єднання. Тут танкер провів бункерування лінкорів «Кірішіма» та «Хіей», а 10 – 15 лютого прослідував до Каногави для отримання пального.

Вже 17 лютого 1942-го Кеньо-Мару вирушив на південь до Нідерландської Ост-Індії, де в Старінг-Бей (південно-східний півострів острова Целебес) збиралось велике угруповання в межах операції по оволодінню Явою. 24 лютого Кеньо-Мару та ще 3 танкера вийшли зі Старінг-Бей під охороною есмінців 27-ї дивізії (відомо, що у Яванській операції з її складу приймали участь «Аріаке» та «Югуре»). Під час походу Кеньо-Мару провів бункерування лінкора «Кірішіма», а 10 березня танкерний загін прибув назад до Старінг-Бей. 15 березня Кеньо-Мару бункерував тут лінкор «Хіей», а за кілька діб вже прибув до Мако (важлива база ВМФ на Пескадорських островах у південній частині Тайванської протоки).

Рейд у Індійський океан
24 березня 1942-го танкер вийшов з Мако та 31 числа прибув в район за кілька сотень кілометрів від південного виходу із Зондської протоки (розділяє Суматру та Яву). Тут він приєднався до авіаносного з’єднання, яке за кілька діб до того вирушило з Старінг-Бей в рейд до Індійського океану. До 2 квітня танкер провів бункерування різноманітних кораблів, включаючи авіаносець «Акагі» та лінкори «Харуна» і «Кірішіма», після чого вирушив у призначений район очікування у супроводі есмінця «Аянамі» та 4 квітня прибув до Порт-Блер (Андаманські острова). 

11 квітня танкерна група зустрілась із ударним з’єднанням, яке поверталось після ударів по острову Цейлон, при цьому Кеньо-Мару дозаправив авіаносець «Дзуйкаку». Далі танкер (так само як і з’єднання) попрямував до Японії та на переході бункерував «Хіей». 22 квітня Кеньо-Мару прибув до Куре.

Битва під Мідвеєм
26 травня 1943-го Кеньо-Мару разом з іншими танкерами групи постачання вийшли із Хашіраджіми. Наступної доби звідси рушили головні сили авіаносного з’єднання, які 28 травня наздогнали танкери. 3 червня група постачання завершила дозаправку бойових кораблів, які рушили до бою та 4 – 5 червня зазнали катастрофічної поразки в битві під Мідвеєм. 

15 червня 1942-го Ніппон-Мару прибув до Йокосуки і наступні два з половиною місяці провів у Японії.

Операції на Соломонових островах
На початку серпня 1942-го союзники висадились на сході Соломонових островів, що започаткувало шестимісячну битву за Гуадалканал та змусило японське командування перекидати сюди підкріплення. Ще 21 серпня Кеньо-Мару перебував у Куре, а вже 30 серпня зустрівся з силами флота, які патрулювали північніше від Соломонових островів (за кілька діб до того унаслідок ударів авіації було зірване проведення конвою з підкріпленнями на Гуадалканал, проте з’єднання японських бойових кораблів ще півтора тижні залишалось в морі). 5 вересня Кеньо-Мару разом з дивізією крейсерів прибув на атол Трук у центральній частині Каролінських островів (тут ще до війни створили потужну базу японського ВМФ, з якої до лютого 1944-го провадились операції у цілому ряді архіпелагів).

За кілька діб японський флот знову вийшов з Труку та два тижні патрулював північніше від зазначеного архіпелагу. Кеньо-Мару знову прийняв участь його забезпеченні, зокрема, відомо що танкер 16 вересня бункерував важкий крейсер «Мьоко».

10 жовтня Кеньо-Мару та ще один танкер вийшли з Труку (можливо, під ескортом есмінця «Судзукадзе»), а наступного дня звідси вирушило у похід велике угруповання, метою якого все так же була підтримка операцій на Гуадалканалі із району північніше від архіпелагу. На протязі наступного тижня Кеньо-Мару провів бункерування численних кораблів – важких крейсерів та есмінців, а 17 числа прибув на Трук, де прийняв новий вантаж від танкера «Ніссо-Мару». Далі Кеньо-Мару знову рушив до з’єднання, що курсувало у морі, та на початку останньої декади жовтня провів бункерування авіаносця «Дзуйхо» та важкого крейсера «Тікума». 26 жовтня відбулось зіткнення авіаносців, відоме як битва біля островів Санта-Круз, за кілька діб після якої флот повернувся на Трук. На переході до останнього Кеньо-Мару бункерував важкі крейсера «Судзуя» та «Кумано», а 7 листопада вже прибув до Японії.

Походи до Південно-Східної Азії
Щонайменше з січня 1943-го Кеньо-Мару розпочав курсувати між Труком та Південно-Східною Азією, звідки доправляв паливо для зібраних у Мікронезії сил флота. Так, відомо що танкер 16 січня вийшов з Труку та 23 числа прибув до Балікпапану (центр нафтовидобутку на східному узбережжі острова Борнео), а вже 31 січня (за іншими даними – 10 лютого) повернувся на Трук. 

18 березня 1943-го Кеньо-Мару полишив Трук, проте 18 квітня повернувся туди. 

18 травня 1943-го танкер прибув до Йокосуки (можливо відзначити, що за тиждень до того американці розпочали операцію по поверненню під свій контроль двох островів Алеутського архіпелагу і 17 – 22 травня 1943-го з Труку до Японії прослідував загін великих кораблів, проте через падіння острова Атту вони у підсумку так і не були введені у бій).

Нові походи для постачання флоту на Труці
2 – 10 липня 1943-го Кеньо-Мару прослідував у складі конвою з Сасебо до Сінгапура, а 18 – 29 липня перейшов на Трук.

14 – 19 серпня 1943-го Кеньо-Мару разом з конвоєм №7144 прослідував з Труку на Палау, 20 – 26 серпня здійснив перехід до Балікпапану (центра нафтовидобутку на східному узбережжі острова Борнео) в конвої №2508, а 14 вересня знову був на Палау. Звідси 16 – 19 вересня в конвої №8161 Кеньо-Мару прослідував на Трук.

У середині жовтня 1943-го танкер вже знову був у Індонезії, де, зокрема, відвідав Сурабаю (східна частина острова Ява). 20 – 23 жовтня Кеньо-Мару прийняв вантаж у Балікпапані, після чого попрямував в конвої на Трук. Втім, вже 24 жовтня він зіткнувся із іншим танкером конвою «Нічієй-Мару» та через отримані пошкодження був вимушений повернутись до Балікпапану, де перебував понад місяць. Лише 30 листопада Кеньо-Мару рушив у рейс у складі конвою, 4 грудня прибув на Палау, а 11 числа досягнув Трука.

Останній рейс
18 грудня 1943-го Кеньо-Мару знову попрямував до Індонезії за паливом. До Палау він прослідував як єдине судно конвою №7181, а далі 28 грудня дістався Таракану (ще один центр нафтовидобутку на сході Борнео) в конвої №2516. На початку січня 1944-го танкер відвідав Балікпапан, а 8 січня рушив у Мікронезію у складі конвою із кінцевим пунктом призначення на Труці. 14 січня  в районі за вісім сотень кілометрів на схід від Палау японський загін перестріли три американські підводні човна. Спершу були потоплені есмінець «Садзанамі» та танкер «Ніппон-Мару», а у останній за часом атаці субмарина USS Guardfish торпедувала і потопила «Кеньо-Мару», загинуло 3 члена екіпажу.

Примітки


 
