{|






Могамігава-Мару (Mogamigawa Maru) — судно, яке під час Другої Світової війни прийняло участь у операціях японських збройних сил у Мікронезії, на Новій Гвінеї та в архіпелазі Бісмарка. 

Передвоєнна історія
Судно спорудили як Getsuyo Maru в 1934 році на верфі компанії Mitsubishi у Нагасакі на замовлення компанії Toyo Kisen. Остання передала його у фрахт Kawasaki Kisen, що поставила судно на лінію до Нью-Йорку.

В 1937-му новим власником стала Toyo Kaiun, яка використовувала судно у рейсах Індія – Південна Америка та Маньчжурія – Європа, при цьому в 1940-му судно перейменували на Могамігава-Мару. 

Служба як мінний загороджувач
29 листопада 1941-го судно реквізували для потреб Імперського флоту Японії і з 10 по 26 грудня воно пройшло на верфі Harima Zosensho переобладнання у мінний загороджувач, під час якого отримало одну 120-мм гармату. З 31 грудня 1941-го Могамігава-Мару входив до 19-го дивізіону мінних загороджувачів.

9 – 16 січня 1942-го корабель прослідував до атолу Трук у центральній частині Каролінських островів (тут ще до війни створили потужну базу японського ВМФ, з якої до лютого 1944-го провадились операції у цілому ряді архіпелагів). За кілька діб 19-й дивізіон залучили до операції по оволодінню архіпелагом Бісмарка, проте Могамігава-Мару не брав у ній участь, оскільки 18 – 26 січня здійснював перехід з Труку до Куре.

Служба як авіатранспорт
На початку лютого 1942-го Могамігава-Мару перекласифікували у авіатранспорт (корабель, призначений для перевезення літаків у розібраному стані, запасних частин до них та авіаперсоналу) та підпорядкували 24-й повітряній флотилії (базова авіація Імперського флоту). Після цього судно прийняло вантаж у Нагої (тут знаходився авіазавод Mitsubishi) та до завершення лютого здійснило круговий рейс до східної Мікронезії, де побувало на острові Вейк та атолі Кваджелейн (головна японська база на Маршаллових островах). 

На початку березня 1942-го Могамігава-Мару знову відвідало Нагою, а 12 березня рушило у другий похід до Океанії. 19 – 22 березня воно побувало на Вейку, в останній декаді місяця заходило на Кваджелейн, 2 – 4 квітня провело на атолі Вот’є (також Маршаллові острова), а 14 квітня прибуло до Рабаулу – головної передової бази в архіпелазі Бісмарка, з якої здійснювались операції на Соломонових островах та сході Нової Гвінеї. Під час останнього переходу Могамігава-Мару передали 25-й повітряній флотилії, що базувалась саме на Рабаул. За кілька тижнів японці розпочали операцію із оволодіння новогвінейським Порт-Морсбі, у якій Могамігава-Мару задіяли як звичайний транспорт. 4 травня 1941-го судно вийшло із Рабаулу у складі загону, який мав доправити десант, втім, після битви 8 травня у Коралловому морі операцію скасували і 9 числа транспорти повернулись назад. 16 – 25 травня Могамігава-Мару здійснило перехід з Рабаула до Йокосуки.

На початку червня 1942-го Могамігава-Мару в черговий раз відвідало Нагою, а 13 – 25 червня прослідувало в Рабаул. З 29 червня по 5 липня під охороною есмінця «Акікадзе» судно здійснило рейс на схід Соломонових островів до Гуадалканалу (тут розпочали спорудження аеродрому Гендерсон-Філд), а 22 – 27 липня у супроводі того ж есмінця виконало завдання з доставки літаків до новогвійнейського Лае у глибині затокі Хуон (саме в цей час японці висадились дещо південніше в районі Буни, звідки сподівались досягнути Порт-Морсбі по суходолу). З 1 по 4 серпня Могамігава-Мару під ескортом «Акікадзе» виконало рейс до Кавієнгу на північному завершенні острова Нова Ірландія (японці створювали тут другу за значенням базу в архіпелазі Бісмарка і невдовзі у Кавієнзі мала з’явитись одна з морських авіагруп). 23  серпня – 2 вересня Могамігава-Мару прослідувало з Рабаула до Токійської затоки.

13 – 23 вересня 1942-го судно здійснило перехід до Кавієнгу, 25 – 26 вересня перейшло звідси у Рабаул, а 3 – 12 жовтня здійснило зворотний перехід до Японії, де з 22 жовтня стало на ремонт у Куре.

26 листопада 1942-го Могамігава-Мару вийшло з Куре, в наступні кілька днів відвідало Йоккаїчі у затоці Ісе (на розташованому тут нафтопереробному заводі можна було отримати авіабензин) та Кісарадзу у Токійській затоці (тут, ймовірно, на борт прийняли літаки), а 8 – 16 грудня здійснило перехід до атолу Малоелап на Маршаллових островах. В наступні кілька тижнів судно побувало в цьому ж архіпелазі на атолах Мілі та Кваджелейн, а 3 – 14 січня 1943-го прослідувало з останнього через Вейк до Йокосуки.

18 – 27 лютого 1943-го Могамігава-Мару здійснило перехід з Токійської затоки на Трук. 3 – 6 березня під охороною есмінців «Фумідзукі» та «Нагацукі» судно прослідувало до Кавієнгу, а 13 – 14 березня під охороною мисливця за підводними човнами CH-31 перейшло до Рабаула. 23 – 28 березня Могамігава-Мару прослідувало перехід на Трук, звідки вийшло 4 квітня в конвої та 14 квітня прибуло до Йокосуки.  

20 – 30 квітня 1943-го Могамігава-Мару здійснило перехід на Трук в конвої №3420. 3 – 7 травня судно пройшло з конвоєм у Рабаул, звідки повернулось на Трук в середині місяці у складі конвою №2152. Наступний перехід до Йокосуки відбувся із зупинкою на Сайпані (Маріанські острова) в конвоях №4521 та №4526.

19 червня 1943-го Могамігава-Мару вийшло з Йокосуки у черговий рейс до Мікронезії разом з конвоєм №3619. Останній прямував на Трук, втім, Могамігава-Мару відокремилось на середині маршруту та 25 червня прибуло на Сайпан, звідки 11 – 16 липня самостійно здійснило зворотний перехід до Йокосуки.

24 липня 1943-го судно, яке мало на борту військовослужбовців морської авіації, літаки, запасні частини до них та торпеди, рушило з конвоєм №3724 на Трук. Незадовго до завершення 31 липня в районі за чотири сотні кілометрів на північ від Труку Могамігава-Мару було торпедоване та потоплене підводним човном USS Pogy, загинув 1 член екіпажу та 130 пасажирів. Біля шести сотень вцілілих через кілька годин підібрало судно «Сейко-Мару», яке повернулось на місце загибелі Могамігава-Мару під охороною кайбокану (фрегату) «Фукує». Під час проведення рятувальних робіт інший підводний човен торпедував «Сейко-Мару», проте останнє мало додаткову плавучість завдяки своєму вантажу деревини та змогло втриматись на воді і 2 серпня прибуло на Трук.

Примітки




