

Моріс Ока́нь (; 25 березня 1862 — 23 вересня 1938) — французький інженер та математик.

Життєпис
Його батько Мортімер Окань був автором книги про університетську освіту у Франції (Les Grandes Écoles de France"), театральним критиком та автором нарисів по економіці і фінансам. Окань навчався в Політехнічній школі с 1880 года, а с 1885 року працював інженером-будівником в Корпусі інженерів по будівництву доріг та мостів. Він також опублікував математичні статті, перші з 1877 року. У 1891 році він став директором Nivellement général de la France. У 1893 році він став викладачем в Політехнічній школі, а с 1894 року — професором Національної школи мостів та доріг. У 1901 році він став директором французької картографічної служби. У 1912 році він став професором геометрії в Політехнічній школі, а в 1920 році — головним інспектором по дорогах та містах у Франції.

Він найбільш відомий своєю роботою над номографією (ввів термін «номограма»).
Моріс Окань, французький математик, винахідник номографії
У 1922 році він став членом Академії наук, від якої отримав премію Леконте у 1892 році та премію Дальмонта у 1894 році. На честь Оканя названі вулиця та школа в 14 окрузі Парижа. У 1901 році він був президентом Французького математичного товариства. У 1925 він був вибраний в Американську академію мистецтв і наук.

Він написав літературні твори, такі як п'єса «Кандидат», під псевдонімом П'єр Делікс. З 1903 по 1936 рік він опублікував тритомний збірник біографій фізиків, математиків і інженерів

Публікації

* Cours de Géométrie descriptive et de Géométrie infinitésimale. Gauthier-Villars 1896 (Vorlesungen an der École des Ponts et Chaussées)
* Traité de Nomographie. 1899
* Coordonnées parallèles et axiales. Gauthier-Villars, Paris 1885
* Calcul graphique et nomographie. Doin, Paris 1908
* Calcul simplifié par les procédés mécaniques et graphiques.
* Cours de géométrie. 2 Bände, Gauthier-Villars 1930 (Vorlesungen École polytechnique)
* Souvenirs et causeries. Plon, 1928
* ''Notions sommaires de géométrie projective à l'usage des candidats à l’École Polytechnique. Gauthier-Villars, 1924.
* Hommes & choses de science — Propos familiers. 3 Bände, Vuibert, 1930—1936
* Herausgeber: Napoléon et les savants (Konferenz 1934)
* Histoire abrégée des sciences mathématiques (Herausgeber René Dugas), Paris 1955

Примітки


Література

* Joseph W. Dauben, Christoph J. Scriba (Hrsg.): Writing the history of mathematics'', Birkhäuser 2002, S. 499





