

Візантійсько-венеційська війна 1296—1302 років — війна між відновленою Візантійською імперією Палеологів і Венеційською республікою, що була спровокована венеційсько-генуезькою Війною Курцоли 1294—1299 років.

Передумови
У 1296 році місцеві генуезькі жителі Константинополя зруйнували венеційський квартал і вбили багатьох мирних жителів Венеції. Незважаючи на візантійсько-венеційський договір 1285 року, візантійський імператор Андронік II Палеолог негайно підтримав своїх генуезьких союзників і заарештував переживших різанину венеційців, включаючи венеційського байло Марко Бембо.

Венеція погрожувала війною Візантійській імперії, вимагаючи репарацій за нанесені їй збитки та образи. У липні 1296 року венеційський флот під командуванням Руджеро Морозіні Малабранка штурмував Босфор. Під час кампанії були захоплені різні генуезькі володіння в Середземному і Чорному морях, в тому числі місто Фокея. Також була спалена генуезька колонія Галата, розташована через Золотий Ріг від візантійської столиці. Однак імператор на цьому етапі вважав за краще уникнути війни.

Історія
Відкрита війна між Венецією та Візантією почалася лише після битви при Курцолі та закінчення війни з Генуєю за Міланським договором 1299 року, який надав Венеції свободу в продовженні війни проти греків. Венеційський флот, посилений каперами, почав захоплювати різні візантійські острови в Егейському морі, багато з яких були завойовані візантійцями у латинських володарів приблизно двадцять років тому.

З квітня 1301 р. візантійські посли були направлені до Венеції для мирних переговорів, але безуспішно. У липні 1302 року венеційський флот з двадцятьма вісьмома галерами прибув до самого Константинополя і влаштував демонстрацію сили: адмірал Беллетто Джустініан наказав на очах у жителів візантійської столиці випороти захопоене в полон населення Принцевих островів, у тому числі біженців з Малої Азії, які ховались там від турецького наступу.

Це спонукало візантійський уряд запропонувати мирний договір, підписаний 4 жовтня 1302 року. Відповідно до його умов, венеційці повернули більшу частину своїх завоювань, але зберегли острови Кеа, Санторіні, Серіфос і Аморгос, які утримали за собою приватири, які їх захопили. Візантійці також погодилися відшкодувати венеційцям їхні втрати, зазнані під час різанини венеційців в Константинополі в 1296 році.

Див. також
* Візантійсько-венеційська війна 1171 року
* Венеційсько-генуезькі війни

Примітки
* 

Джерела
*
* Острогорський, Георг (2002). Історія Візантії. Літопис, Львів. Переклад з німецької А.Онишко. Geschichte des Byzantinischen Staates von Georg Ostrogorsky. C.H.Beck'sche Verlagsbuchhandlung, Munichen, 1996
* 
* 
* 
* AA.VV. Storia di Venezia, Treccani, 12 Vols., 1990—2002





