Тарас Шевченко. Автопортрет 1860 року.
«Поезія 1857—1861 років» — друга частина рукописної «Більшої книжки» Тараса Шевченка, яка містить майже всі твори поета за відповідні роки. Створені Шевченком у цей період 133 поезії подаються в сучасних виданнях за «Більшою книжкою». Два твори, що не потрапили до збірки, подаються за автографами, ще два — за першодруками (автографи не збереглися).

Перша частина «Більшої книжки»: «Поезія 1847—1850 років», містить твори, написані за перші чотири роки заслання, відредаговані й наново переписані Шевченком у Нижньому Новгороді, Москві та Петербурзі 1858 року.

Опис рукопису
Загалом Шевченком було створено дві рукописні «Більші книжки» з поезіями 1847—1850 і 1857—1861 років. Надалі об'єднані поетом обидві книги в одне ціле, загалом складалися з семи щорічних збірок поезій за 1847—1861 роки, зі включенням окремого циклу «В казематі». Кожен зошит мав заголовок за датою поезії: «Поезія 1847 р.», «…1848 р.», «…1849 р.», «…1850 р.», «…1857 р.» тощо. Свої книги Шевченко називав «книжечками», про що він писав у поезії: «І четвертий рік минає… І четверту начинаю Книжечку в неволі…» Кожна збірка виділена титульною сторінкою з позначенням на ній року. Титульної сторінки до поезії 1859 року немає — аркуш було втрачено ще до наскрізної нумерації сторінок. До останньої титульної сторінки, з датою «1861», Шевченко не встиг вписати жодної поезіїї за цей рік (за 1861 рік відома лише одна поезія: «Чи не покинуть нам, небого…»). Перед титульною сторінкою «1857» міститься 10 чистих сторінок (179—187). Останні сторінки (330—466) — теж чисті.

Тексти поеми «Марія» та дев'яти віршів написано рукою І. М. Лазаревського з поправками Шевченка. Окрім цього, тексти трьох поезій написані невідомою рукою з поправками Шевченка. На останній сторінці поеми «Марія» (279) — 9 рядків: «Тебе в порфіру і вінчали… В душі скорбящей і убогій» викреслені вздовж чотирма лініями синім (цензорським) олівцем, а потім навхрест чорнилом.

Книга складається з 14 зошитів по 12 аркушів кожний, блакитного паперу (верже) поштового формату. Разом 235 аркушів мають формат 13,2 × 20,3 см. Оправа книги зроблена з коричневого сап'яну з тисненням. На верхній кришці оправи посередині тиснено золотом назва: «Поэзія Шевченка». Книга вкладається в картонний футляр, обклеєний таким же сап'яном, як і оправа. Зошити 2–10 мають порядкову авторську нумерацію. Пагінація сторінок 1–66 рукою — зроблена Шевченком, а сторінок 67–328 — невідомою рукою.

Історія
«Поезія 1847—1861». Рукописна книга.
Розділ 1857 року відкривали дві поеми, перед якими був «заспів»: «В неволі, в самоті немає…» Дати у зошиті: 16 травня («Москалева Криниця») і 8 грудня («Неофіти») — були початковими датами їх написання. Шевченко надіслав тексти цих поем Якову Кухаренку, Михайлу Щепкіну, Пантелеймону Кулішу. До «Більшої книжки» остаточні варіанти поем були переписані не раніше 18 березня 1858 року (дата включення до книги циклу «В казематі») й не пізніше 22 листопада того року. «Я не нездужаю, нівроку…» став першим датованим віршем «Більшої книжки» після циклу «В казематі». Незавершену поезію «Юродивий», відому за першодруком, Шевченко до «Більшої книжки» не переписав. За 1858 рік поетичний доробок Шевченка склав п'ять поезій. 9 лютого у Нижньому Новгороді він створив ліричний цикл: «Доля», «Муза», «Слава».

27 березня поет приїхав до Петербурга. 4 квітня Данило Каменецький, управитель друкарні Пантелеймона Куліша в Петербурзі, передав Шевченкові всі твори, переписані Кулішем, крім «Єретика». Поет занотував у щоденнику: «Треба буде зробити вибір і приступити до видання. Але як мені доступитись до цензури?» 11 квітня поет знову написав у щоденнику: «Доручив Каменецькому клопотатися в цензурнім комітеті про дозвіл надрукувати „Кобзаря“ та „Гайдамаки“ під фірмою „Поезія Т. Ш.“ Що воно з цього буде?» Клопотання розтяглося на два роки і закінчилось дозволом на видання збірки творів, що вийшла з друку 1860 року під назвою «Кобзар», яка складалася з поезій, надрукованих раніше, з додатком «Давидових псалмів». 13 липня поет написав вірш «Сон» (На панщині пшеницю жала…).Чорновий автограф на звороті офорта «Свята родина». — ІЛ, ф. 1, № 37.Офорт з дарчим написом Ф. І. Черненку. — ІЛ, ф. 1, № 37

18 жовтня 1858 року Шевченко отримав записку від шефа жандармів, начальника ІІІ відділу  з приводу наміру  надрукувати за кордоном його твори: поет запевняв, що він жодних рукописів йому не передавав. 27 жовтня Шевченко написав лист на ім'я Долгорукова з проханням поклопотатися перед Олександром II про те, щоб «зняти заборону з книг», надрукованих ним перед 1847 роком. 23 грудня — лист Шевченка до куратора Петербурзького учбового округу з проханням дати дозвіл на друге видання «Кобзаря» і «Гайдамаків», який Петербурзький цензурний комітет розглянув і скерував 27 грудня знову до Головного управління цензури (ІІІ відділу).

Поезія «Я не нездужаю, нівроку…» від 22 листопада завершує розділ за 1858 рік. Зошит за 1859 року був без титульної сторінки: його відкривав твір від 15 лютого — «Подражаніє 11 псалму», а завершувала поезія «Осія. Глава XIV. Подражаніє» від 25 грудня. Розділ за 1860 рік відкривають 2 поезії від 15 лютого: «I. Дівча любе, чорнобриве…», «II. Ой діброво — темний гаю!..». Остання поезія «Зійшлись, побрались, поєднались…» датувалася 12 грудня. 1861 року був створений новий розділ книги з титульною сторінкою, але наступні 67 аркушів (144 сторінок) залишились чистими. Дві поезії, створені наприкінці 1860 — на початку 1861 років, Шевченко не встиг переписати до «Більшої книжки». Вони відомі за автографами: «Кума моя і я…» — 1860 року та «Чи не покинуть нам, небого…» від 15 лютого 1861 року (останній вірш поета).

Зміст
Скорочення: 
*Н. Н — поезії записані невідомою рукою. 
*І. Л. — рукою Івана Лазаревського. 



…   1857    1858    1859    1860    1861  


 Назва

 Сторінка

 Дата

 Зошит

 Примітка

 №


 1857

 189 

  — 

 9 

 Шмуцтитул 

 78


В неволі, в самоті немає…

 191 

 — 

 9 

 «Заспів» 

 78


Не на Вкраїні, а далеко…

 192 

 — 

 9 

 «Присвята» 

 79


Москалева криниця

 193 

 1857.05.16 

 9 

 Новопетровське укріплення 

 79


Неофіти

 205 

 1857.12.08 

 9–10 

 Нижній Новгород 

 80


 1858

 225 

 — 

 10 

 Шмуцтитул 

 81


Доля

 227 

 1858 

 10 

 «Цикл» 

 81


Муза

 228 

 1858 

 10 

 Нижній Новгород 

 82


Слава

 230 

 1858 

 10 

 Нижній Новгород 

 83


Сон. На панщині пшеницю жала…

 231 

 1858 

 — 

 С. Петербург 

 84


Я не нездужаю, нівроку…

 232 

 1858.11.12 

 10 

 — 

 85


 Подражаніє 11 псалму

 233 

 1859.02.15 

 10 

 «1859» без шмуцтитулу 

 86


Недавно я поза Уралом… Марку Вовчку

 234 

 1859.02.17 

 10 

 — 

 87


Ісаія. Глава 35. Подражаніє

 235 

 1859.03.25 

 10 

 — 

 88


Така, як ти, колись лілея… N. N.

 237 

 1859.04.19 

 11 

 — 

 89


Ой по горі роман цвіте… Ф. І. Черненку

 238 

 1859.06.07 

 11 

 Лихвин, рукою Н. Н. 

 90


Ой маю, маю я оченята…

 239 

 1859.06.10 

 11 

 Пирятин 

 91


Сестрі

 240 

 1859.07.20 

 11 

 Черкаси 

 92


Колись, дурною головою…

 241 

 1859.07.21 

 11 

 Черкаси 

 93


Якби-то ти, Богдане п'яний…

 242 

 1859.08.18 

 11 

 Переяслав 

 94


Во Іудеї во дні они…

 243 

 1859.10.24 

 11 

 —

 95


Марія. Поема

 245 

 1859.11.11 

 11-12 

 рукою І. Л. 

 96


Подражаніє Едуарду Сові

 280 

 1859.11.19 

 12 

 — 

 97


Подражаніє Ієзекіїлю. Глава 19

 281 

 1859.12.06 

 12 

 — 

 98


Осія. Глава XIV. Подражаніє

 283 

 1859.12.25 

 12-13 

 рукою І. Л. 

 99


 1860

 287 

  — 

 13 

 Шмуцтитул 

 100


Дівча любе, чорнобриве… I.

 289 

 1860.01.15 

 13 

 рукою І. Л. 

 100


Ой діброво — темний гаю!.. II.

 289 

 1860.01.15 

 13 

 рукою І. Л. 

 101


Подражаніє сербському

 291 

 1860.02.04 

 13 

 — 

 102


Царям, всесвітнім шинкарям… Молитва

 292 

 1860.05.24 

 13 

 рукою І. Л. 

 103


Царів, кровавих шинкарів…

 292 

 1860.05.25 

 13 

 рукою І. Л. 

 104


Злоначинающих спини…

 293 

 1860.05.27 

 13 

 рукою І. Л. 

 105


Колись-то ще, во время оно…

 294 

 1860.05.28 

 13 

 — 

 106


Тим неситим очам…

 295 

 1860.05.30 

 13 

 рукою І. Л. 

 107


Плач Ярославни

 296 

 1860.06.04 

 13 

 — 

 108


Умре муж велій в власяниці…

 298 

 1860.06.17 

 13 

 — 

 109


Гімн черничий

 299 

 1860.06.17 

 13 

— 

 110


Над Дніпровою сагою…

 300 

 1860.06.24 

 13 

—

 111


Росли укупочці, зросли…

 301 

 1860.06.25 

 13 

 —

 112


Світе ясний! Світе тихий!..

 302 

 1860.06.27 

 13 

 — 

 113


З передсвіта до вечора…

 303 

 1860.07.06 

 13 

 — 

 114


Ликері

 304 

 1860.08.05 

 13 

 рукою І. Л. 

 115


Барвінок цвів і зеленів… Н. Я.  Макарову

 306 

 1860.09.14 

 13 

 — 

 116


В Путивлі-граді вранці-рано…

 307 

 1860.09.14 

 13 

 — 

 117


І Архімед, і Галілей…

 308 

 1860.09.24 

 13 

 — 

 118


Поставлю хату і кімнату… Л.

 309

 1860.09.27 

 14 

 — 

 119


Не нарікаю я на Бога…

 310 

 1860.10.05 

 14 

 — 

 120


Саул

 311 

 1860.10.13 

 14 

 — 

 121


Минули літа молодії…

 315 

 1860.10.18 

 14 

 — 

 122


Титарівна-Немирівна…

 316 

 1860.10.19 

 14 

 — 

 123


Хоча лежачого й не б'ють…

 317 

 1860.10.20 

 14 

 — 

 124


І тут, і всюди — скрізь погано…

 318 

 1860.10.30 

 14 

 — 

 125


О люди! люди небораки!..

 319 

 1860.11.03 

 14 

 — 

 126


Якби з ким сісти хліба з'їсти…

 320 

 1860.11.04 

 14 

 — 

 127


І день іде, і ніч іде…

 321 

 1860.11.05 

 14 

 — 

 128


Тече вода з-під явора…

 322 

 1860.11.07 

 14 

 — 

 129


Якось-то йдучи уночі…

 323 

 1860.11.13 

 14 

 рукою І. Л. 

 130


Бували войни й військовії свари…

 325 

 1860.11.26 

 14 

 рукою І. Л. 

 131


Великомучинеце кумо!.. Н. Т.

 327

 1860.12.02 

 14 

 — 

 132


Зійшлись, побрались, поєднались…

 328 

 1860.12.05 

 14 

 — 

 133


 1861

 329 

—

 14 

 Шмуцтитул 

 134



 — 

  466 

 — 

  15-20 

 330-466 чисті сторінки 

 134


Автографи

 — 

 — 

  — 

 — 

—


Кума моя і я…

 — 

 1860 

 — 

 — 

 134


Чи не покинуть нам, небого… НМТШ, Г-1537. Інший відбиток автопортрета на Порталі Шевченка:  Автопортрет у шапці та кожусі — НМТШ - № г-864

 — 

 1861.02.15 

 — 

 — 

 135


Першодруки 

 — 

 — 

 — 

 — 

 —


ЮродивийЗаписки Наук. Тов. ім. Шевченка. - Т. 39, 1901. С. 3.

— 

 1901 

 — 

 ЗНТШ.– 1901. Кн. 1 

 136


Мій Боже милий, знову лихо!..

 — 

 1878 

  — 

  Поезії… – Женева, 1878 

 137


Див. також
* Другий Кобзар
* Поезія 1847–1850 років (Більша книжка)
* Поезія 1847–1850 років (Оренбурзька або Мала книжка)
* Поезії 1847–1850 років (не переписані до «Більшої книжки»)
* Три літа (книга)

Примітки


Література
*  Леонід Большаков. Їхав поет із заслання: Пошуки. Роздуми. Дослідження. — К. 1977.


