У проектах з високим ступенем невизначеності, особливо в інноваційних проектах, передінвестиційна фаза відіграє вирішальну роль: «по завершенні цього етапу має бути вирішено, розпочати чи відкласти реалізацію проекту». Тож, формальна ініціація проекту допомагає підключити професійного проектного менеджера вже на передінвестиційній фазі проекту. Це дуже важливо, оскільки вартість робіт цієї фази може коливатися від 1% до 12% загальної вартості проекту.

У деяких проектах, особливо інноваційних, поняття „життєвого циклу проекту” тісно пов’язане з поняттям „життєвого циклу об’єкту”.

Поняття «життєвий цикл об'єкту» і опис його етапів – так звана «петля якості», було введено в ISO 9004-87 «Загальне керівництво якістю й елементи системи якості» І хоч у стандартах ISO 9000:2000 цього поняття вже немає, воно дуже корисне для розуміння складу задач, які  виникають у ході будь-якої людської діяльності, тим більше – у проектах.


«Петля якості» – це послідовність етапів розвитку, які проходить об'єкт від «зачаття» (виявлення потреби в ньому, маркетингу) до «смерті» (утилізації).

«Петля якості» включає 11 етапів (назви скорочено):

1 – маркетинг і дослідження ринку;

2 – розробку ТЗ і продукції;

3 – матеріально-технічне постачання;

4 – розробку процесів виробництва;

5 – виробництво;

6 – контроль, іспити й обстеження;

7 – пакування й зберігання;

8 – реалізацію й розподіл;

9 – монтаж і експлуатацію;

10 – технічні допомогу й обслуговування;

11 – утилізацію після використання.


Розглянемо структуру задач, що виникають на кожному етапі:

1 – Маркетинг, пошуки і вивчення ринку

Дано: пошукове поле (ринок, споживачі і т.п.).

Потрібно визначити: ЩО саме ПОТРІБНО ринкові?

Клас – задачі локалізації і прогнозування; задачі виявлення і локалізації потреб споживачів («людські» задачі).

Склад рішення – визначення граничних параметрів образу-мети (пропозиції з нових товарів, нового позиціонування і т.п.), характеристики ринку та споживача пропонованого товару.

2 – проектування та/або розробка технічних вимог, розробка продукції

Дано: граничні параметри образу-мети, список ресурсів (час, гроші, технології і т.п.).

Потрібно визначити: ЩО реально МОЖНА зробити?

Клас – «інженерні» задачі.

Склад рішення – список параметрів об'єкта, який реалізує мету у межах можливостей підприємства (проект, робоча документація, дослідний зразок продукції).

3 – матеріально-технічне постачання

Дано: список параметрів (робоча документація) об'єкта та/або зразок об'єкта.

Потрібно визначити: З ЧОГО робити?

Клас – задачі постачання.

Склад рішення – ресурси, необхідні для фізичної реалізації об'єкта і технології забезпечення ними; припустимі заміни ресурсів; кооперування.

4 – підготовка і розробка виробничих процесів

Дано: список параметрів об'єкта, список  ресурсів чи ресурси.

Потрібно визначити: ЯК робити, ХТО буде робити?

Клас – «інженерні» задачі; «людські» задачі.

Склад рішення – список правил перетворення ресурсів у кінцевий об'єкт (технологій); узгоджений із технологією список функцій людей у виробничому процесі.

5 – виробництво

Дано: список параметрів об'єкта, ресурси, список технологій.

Потрібно: фізично РЕАЛІЗУВАТИ об'єкт (одержати продукт) із заданих ресурсів за відомою технологією.

Клас – технічні задачі; задачі навчання та мотивації («людські» задачі).

Склад рішення – продукт з отриманими характеристиками.

6 – контроль, проведення іспитів і обстежень

Дано: список параметрів об'єкта, продукт.

Потрібно: визначити ВІДПОВІДНІСТЬ отриманих характеристик продукту спискові параметрів (проекту). 

Клас – технічні задачі.

Склад рішення – продукти, розділені на придатні і брак.

7 – пакування й збереження

Дано: продукт придатний, вимоги до пакування та збереження товарів.

Потрібно: додати продукту характеристики ТОВАРУ, зберегти продукт придатним до моменту після збуту. 

Клас – технічні задачі.

Склад рішення – упакований, промаркований продукт із зазначеним гарантійним терміном придатності.

8 – реалізація й розподіл продукції

Дано: про-товар, характеристики ринку та споживача

Потрібно: забезпечити товарорух про-товару та його ефективний РОЗПОДІЛ як товару (збут).

Клас – маркетингові і збутові задачі; «людські» задачі.

Склад рішення – потік еквівалентів збутого товару (гроші, бартер і т.п.).

9 – монтаж і експлуатація

Дано: товар.

Потрібно: привести товар у працездатний стан і забезпечити його ФУНКЦІОНУВАННЯ відповідно до проекту.

Клас – аналітичні задачі.

Склад рішення – працездатний товар, який функціонує відповідно до проекту.  

10 – технічні допомога й обслуговування

Дано: товар в експлуатації, що вимагає обслуговування (ремонту).

Потрібно: забезпечити відновлення працездатного стану товару в ході експлуатації

Клас – аналітичні задачі.

Склад рішення – працездатний товар, який функціонує відповідно до проекту додатковий час. 

11 – утилізація після використання

Дано: цілком замортизований товар.

Потрібно: забезпечити безпечність залишків товару та/або їхню вторинну переробку.

Клас – «інженерні» задачі.

Склад рішення – максимально утилізовані залишки амортизованого товару; відходи у мінімальній кількості. 


'''Задачі, що виникають протягом «життєвого шляху» об'єкта,  належать до наступних класів:'''

1 – задачі локалізації і прогнозування;

2, 4, 11 – «інженерні» задачі;

3 – задачі постачання;

5, 6, 7 – «технічні» задачі;

8 – маркетингові й збутові задачі;

9, 10 – аналітичні задачі.


Крім того, на різних етапах життєвого циклу об'єкта (1, 4, 5, 8 і не тільки) виникає безліч задач, пов'язаних із людьми, так званих «людських» задач. Ці задачі мають свою структуру, свої правила й обмеження. Вони звичайно розглядаються у курсах, присвячених керуванню людьми (персоналом, споживачами тощо).

Будь-який проект включає роботи з усіх етапів наведеного життєвого циклу продукту. Бо, з одного боку, у ході проекту вивчається ринок і створюється новий товар (який, як ми бачили, не є товаром аж до його «контакту» зі споживачем на етапі 8 – реалізації та розподілу), а з другого боку, проект звичайно використовує різні ресурси, тобто, реалізує кінцеві етапи життєвого циклу багатьох товарів та послуг, створених іншими.

Саме тому добре знання життєвого циклу об’єктів допомагає не пропустити жодної роботи при плануванні проекту та забезпечує якість проектних рішень.

Зараз управління проектами  є загально визнаною методологічною основою розвитку бізнесу. Оскільки основними об’єктами перетворень у проекті є штучні та природні системи, в управлінні проектами використовується системний підхід до керування технологічно складними процесами, цілі яких включають фактори часу, витрат, продуктивності і якості. Невід'ємним і вирішальним компонентом системи, інструментом, що створює упорядковану взаємодію всіх інших компонентів, є результат, що виступає єдиним системоутворюючим чинником, органічною частиною функціонуючої системи, та має вирішальний вплив як на хід її формування і функціонування, так і на всі можливі її реорганізації. У ряді робіт доведена тотожність понять «виробнича система» та «проект». Тож, побудова життєвого циклу проекту далі розглядається з використанням системного підходу.

Системний підхід - дієвий інструмент раціоналізації і покращення проектних процесів. Він забезпечує логічну структуру і послідовність, у рамках якої здійснюються збір та аналіз даних, визначаються пріоритети дій і розглядаються альтернативні проекти. При коректному використанні системний підхід може суттєво підвищити віддачу від застосування інструментів проектного менеджменту в разі обмеження ресурсів.  Системний підхід сам по собі виступає  інструментом, що забезпечує якість проекту.

Особливе місце в методології проектного менеджменту займають проекти реструктуризації та розвитку діючих підприємств. Загальна ціль таких проектів – поліпшення виробничо-економічних показників підприємства за рахунок реформування системи керування ним.  Зрозуміло, що проект реструктуризації або розвитку – це фундаментальне переосмислення та радикальна зміна організаційної структури і системи управління з метою оздоровлення фінансово-економічного стану підприємства. З такої точки зору проекти реструктуризації та розвитку – це радикальні зміни всієї системи підприємства. Призначення проектів полягає в тому, щоб максимально подовжити фазу ефективного розвитку та зрілості підприємства. Це дає підставу стверджувати, що виробничі проекти слід розглядати не як тимчасовий захід, а як постійно відновлюваний надпроект або низку взаємопов’язаних проектів, тобто програму. Сутність таких проектів міститься не тільки у оновленні адміністративної структури підприємства, а й у перегляді змісту господарчих процесів  та робочих процедур всього підприємства, реінжинірінгу його основних та допоміжних виробництв.

У деяких джерелах проекти реструктуризації визначено як комплексні зміни функціонування підприємства для вирішення проблем його виживання чи підвищення життєздатності. Визначено, що проект може торкатися різних аспектів підприємства. Рекомендовано розпочинати проект з діагностики сучасного стану підприємства, після якої приймається рішення про напрямки реформування підприємства (зміна організаційної структури, асортиментної політики, виробництва чи системи інформатизації). Зрозуміло, що проект розвитку може бути пов’язаним з різними аспектами підприємства: технологією, організаційною структурою, інформаційною системою. В учбово-методичній літературі рекомендовано для визначення першочергових задач чи послідовності їх виконання застосовувати інструменти загального менеджменту.

Список використаної літератури
Системний підхід до управління проектами - https://ashevyakov.livejournal.com/9061.html