
Віялохві́ст (Polyplectron) — рід куроподібних птахів родини фазанових (Phasianidae). Представники цього роду мешкають в Південно-Східній Азії.

Опис
Віялохвости — середнього розміру фазани, довжина яких становить 35,5-76 см, а вага 238-910 г. За формою тіла вони нагадують павичів, хоча і не є з ними близькоспорідненими. Найближчими родичами віялохвостів є куріпки-шпороноги з роду Galloperdix і червоноголові куріпки з монотипового роду Haematortyx. У самців цих трьох родів на лапах є кілька великих, розвинутих шпор, які використовуються птахами для оборони. У самців віялохвостів кількість шпор може сягати від 2 до 6. Незважаючи на незначні морфологічні відмінності між віялохвостами, куріпками-шпороногами і червоноголовими куріпками, їх скелети є майже ідентичними.

Іншою характерною рисою віялохвостів, яка і робить їх схожою на павичів, є великі хвости, які можуть розкриватися у формі віяла і є поцяткованими численними райдужними плямами. Вони складаються з 16 широких стернових пер і, на відміну від павичів, верхні покривні пера хвоста покривають його лише наполовину. Махові пера віялохвостів також є поцяткованими райдужними плямами. При небезпеці птахи розкривають свій хвіст і розправляють крила, вібруючи перами, намагаючись відлякати ворога. Також самці використовують своє райдужне оперення під час залицяння до самиць.

Віялохвости живуть в чагарниковому підліску вологих тропічних лісів. Більшість видів мешкають в рівнинних лісах, і лише гірські віялохвости живуть в гірських тропічних лісах Малакки. Цікавою особливістю віялохвостів є те, що вони відкладають лише одне яйце, тоді як більшість фазанів мають великі кладки. Однак, віялохвости можуть розмножуватися протягом всього року, і за оцінками дослідників, за рік вони можуть відкладати від 8 до 11 яєць. Насиджують лише самиці, інкубаційний період триває 20-22 дні. За пташенятами доглядають переважно самиці, однак в неволі до них можуть долучатися самці.

Види
Виділяють вісім видів:
* Віялохвіст зеленокрилий (Polyplectron napoleonis)
* Віялохвіст білогорлий (Polyplectron schleiermacheri)
* Віялохвіст малазійський (Polyplectron malacense)
* Віялохвіст в'єтнамський (Polyplectron germaini)
* Віялохвіст гайнанський (Polyplectron katsumatae)
* Віялохвіст сірий (Polyplectron bicalcaratum)
* Віялохвіст гірський (Polyplectron inopinatum)
* Віялохвіст бронзовий (Polyplectron chalcurum)

Етимологія
Наукова назва роду Polyplectron походить від сполучення слів  — багато і  — шпора.

Примітки


Джерела
* Paul Johnsgard: Pheasants of the world – Biology and natural history, Smithsonian Institution Press, Washington 1999, ISBN 1-84037-129-3





