
Рахманан (муснад. 𐩧𐩢𐩣𐩬𐩬 rḥmnn, «Милосердний») — південноаравійський епітет, використовуваний християнами, юдеями і язичниками в Південній Аравії. За цим виразом зазвичай слідує «Дху Самаві», тобто «з небес». Під час правління хім'яритського короля  Ісуса називали сином Рахманана, тоді як під час правління  — месією Рахманана.

Історія
Найраніше відоме використання цього терміна зустрічається в написі, написаному аккадською та арамейською мовами і присвяченому богу .

Раннє використання терміна rḥmnn у Південній Аравії зустрічається у політеїстичних написах. Він зустрічається в написах, написаних пізньосабейською мовою. Пізніше епітет Рахманан було прийнято юдеями і християнами у Південній Аравії, які намагалися відтіснити традиційні язичницькі вірування.

Примітки





