

Конвой №4920 – японський конвой часів Другої Світової війни, проведення якого відбувалось у вересні – жовтні 1943-го. 

Вихідним пунктом конвою став атол Трук у у центральній частині Каролінських островів, де ще до війни створили потужну базу японського ВМФ, з якої до лютого 1944-го провадились операції у цілому ряді архіпелагів. До складу конвою увійшли флотський танкер «Ноторо» і транспорти «Чійо-Мару» (Chiyo Maru), «Сінюбарі-Мару» та «Чоко-Мару», тоді як охорону забезпечували есмінець «Оіте» та мисливець за підводними човнами CH-29 (крім того, існують відомості, що був задіяний якийсь переобладнаний мисливець за підводними човнами із серії «Такунан-Мару»).

Загін вийшов у море 20 вересня 1943-го, а вже наступної доби за чотири сотні кілометрів на північний захід від Труку американський підводний човен USS Haddock поцілив торпедою «Сінюбарі-Мару», ще одна торпеда попала в «Оіте», але не вибухнула. Човен продовжив переслідування конвою і менш ніж за 5 годин дав залп зі ще шести торпед, одна з яких поцілила «Ноторо». Втім, і це судно не затонуло, а попрямувало на Трук під охороною CH-29. Інші судна, включаючи «Сінюбарі-Мару», 24 вересня прибули на Маріанські острова до Сайпану та Тініану.

«Сінюбарі-Мару» ремонтувалось на Сайпані до лютого 1944-го, а потім спробувало перейти до Японії, проте на цей раз таки було потоплене підводним човном. «Ноторо» ремонтувався на Труці до січня 1944-го, після чого перейшов до Йокосуки з конвоєм №4212. Що стосується «Чоко-Мару», то воно не затрималось на Маріанських островах надовго і вже 30 вересня було у Сасебо (західне узбережжя Кюсю).

Примітки







