


Анна Даллас Дадлі (уроджена Енні Вілліс Даллас ; 13 листопада 1876 — 13 вересня 1955) — видатна активістка . Після заснування Нашвілльської ліги за рівне виборче право Дадлі просувалася кар'єрними сходами, посівши спочатку посаду президента Асоціації рівних виборчих прав штату Теннессі, а потім — посаду третього віце-президента . Працюючи в Національній асоціації, вона сприяла зусиллям з ратифікації дев'ятнадцятої поправки до Конституції США, яка надає жінкам право голосу по всій країні. Особливо відома її успішна робота з ратифікації дев'ятнадцятої поправки у своєму рідному штаті Теннессі. Штат Теннессі був останнім, чия підтримка була необхідна для набуття чинності поправки.

Ранні роки та родина
Енн Вілліс Даллас народилася в 1876 році в Нашвіллі, штат Теннессі (США) у родині, що належала до вищого соціального класу. Її батько, Треваніон Б. Даллас, переїхав до Нашвілла в 1869 році і став підприємцем у текстильній індустрії . Її дід, Александр Даллас, служив командором ВМС США, а його брат Джордж Міффлін Даллас був віце-президентом США в 1845—1849 роках при 11-му Президентові США Джеймсі Ноксу Полку .

Енні Даллас здобула освіту в Семінарії Ворда () та в Коледжі Прайс для юних леді (), обидва розташовані в Нашвіллі . У 1902 році на церемонії в  вона вийшла заміж за Гілфорда Дадлі (1854—1954), банкіра та страхового брокера . У шлюбі народилося троє дітей: Іда Даллас Дадлі (1903—1904), яка померла в дитинстві, Треванія Даллас Дадлі (1905—1924) та  (1907—2002) . Гілфорд Дадлі-молодший став відомим дипломатом, був послом США у Данії за часів президенства Річарда Ніксона .

Рух за виборче право жінок
 Ця світлина Дадлі з дітьми широко поширювалася разом із суфражистськими публіцистичними матеріалами для того, щоб протистояти стереотипам про суфражистки, в яких вони вважалися чоловікоподібними радикалками .
Через кілька років після одруження Анна Даллас Дадлі приєдналася до  як прихильниця заборони алкоголю . Завдяки своїй роботі в товаристві тверезості та знайомству з такими членами товариства, як Марія Девіс та Іда Клайд Кларк, Дадлі дійшла висновку, що покращити становище жінок у суспільстві можна лише шляхом надання жінкам права голосу . Однак, на той час більшість чоловіків та жінок виступали проти участі жінок у політичному процесові .



У вересні 1911 року Дадлі, Девіс, Кларк та кілька інших жінок зустрілися в задньому залі готелю «Тулейн» і заснували Нашвілльську лігу за рівне виборче право — організацію, покликану забезпечити підтримку жіночого виборчого права на місцях, при цьому «тихо і серйозно уникаючи войовничих методів» . Дадлі була обрана першим президентом організації. Під час її президентства Ліга організовувала гігантські першотравневі паради на підтримку виборчого права, зазвичай очолювані Дадлі та її дітьми . Дадлі також сприяла проведенню в Нашвіллі в 1914 році Національній конференції з виборчого права. У той час це була одна з найбільших конференцій, що коли-небудь проводилися в місті .

У 1915 році, після чотирьох років перебування на посаді президента місцевої ліги, Дадлі була обрана головою Асоціації рівного виборчого права штату Теннессі. У цей час вона допомагала вносити та лобіювати до Конституції штату поправку щодо розширення виборчого права . Хоча ця поправка і була відхилена, пізніше в 1919 році законодавчі збори штату прийняли рішення про надання жінкам права голосу на президентських і муніципальних виборах .

У 1917 році Дадлі стала третім віце-президентом . На цій посаді вона здійнила значний внесок у вдосконалення законодавства з питань виборчого права жінок . У 1920 році Дадлі разом з Кетрін Телті Кенні та  очолила кампанію із затвердження ратифікації Дев'ятнадцятої поправки до Конституції США в штаті Теннессі . 18 серпня Теннессі став 36-м і вирішальним штатом, який ратифікував поправку, що дало жінкам право голосу на всій території країни .

Пізнє життя
 Кельтський хрест, що стоїть у центрі сімейного поховання Далласів.
Після успіху руху за виборче право Дадлі стала першою жінкою-асоційованою головою Демократичного комітету штату Теннессі. У 1920 році вона також була обрана першою жінкою-делегатом, яка мала брати участь у  . Участь Дадлі в політиці значно знизилася в наступні роки, і протягом життя її зусилля були зосереджені на цивільних і благодійних цілях. Під час Другої світової війни вона була активною працівницею Американського Червоного Хреста, а потім, головою правління Асоціації зі збереження старожитностей штату Теннессі .

Дадлі раптово померла 13 вересня 1955 року від  у своєму будинку в Белль-Міді , штат Теннессі на 79-му році життя. Вона похована разом зі своєю родиною на цвинтарі Mount Olivet Cemetery у Нашвіллі .

Ушанування пам'яті
Пам'ять про Дадлі зберігається у різних витворах мистецтва. Дадлі представлена разом з  з Ноксвілля та  з Мемфіса на  в Ноксвіллі, штат Теннессі. Також Дадлі зображена на груповому портреті «Гордість Теннессі» () разом із десятьма іншими відомими городянами. Портрет присвячений двохсотріччю штату і вивішений у Капітолії штату Теннессі . Їй також присвячена історичний маркер у Нашвілльському  , на якому написано про її роль у ратифікації дев'ятнадцятої поправки . В 1995 році Дадлі була включена до Національного залу слави жінок .

Багатоквартирний будинок, збудований у 2015 році на Еллістон Плейс у Нашвіллі, був названий «Даллас» () на її честь . 26 серпня 2016 року в  у Нашвіллі в рамках  було відкрито пам'ятник роботи Алана Леквайра, на якому зображені Дадлі, Керрі Чапмен Кетт, ,  та  . У 2017 році Капітолійський бульвар () у центрі Нашвілла був перейменований на бульвар Анни Даллас Дадлі () .

Примітки

Коментарі


Джерела











