Брекзит. Вихід Великої Британії з Європейського Союзу
Вплив Брекзиту на Ірландський кордон та суміжні державні органи передбачає зміни в торгівлі, митниці, імміграційних перевірках, місцевій економіці, послугах, визнанні кваліфікації, медичній співпраці та інших питаннях, тепер, коли це єдиний зовнішній сухопутний кордон ЄС між Сполучене Королівство та Європейський Союз. Після того, як парламент Великої Британії проголосував за вихід з Європейського Союзу, усі сторони заявили, що хочуть уникнути жорсткого кордону в Ірландії, особливо через історично чутливий характер кордону. Питання кордону були однією з трьох сфер цілеспрямованих переговорів в Угоді про вихід. Після виходу Сполученого Королівства з Європейського Союзу 31 січня 2020 року цей кордон також є кордоном між ЄС і зовнішньою країною. Протокол Північної Ірландії до угоди про вихід з ЄС зобов’язує Велику Британію та ЄС підтримувати відкритий кордон в Ірландії, так що (багато в чому) фактичним кордоном є кордон в Ірландському морі між двома островами. Це вимагає продовження застосування Спільної зони подорожей, а також вільної торгівлі товарами (включно з електроенергією) між Ірландією та Північною Ірландією. Останній вимагає від Сполученого Королівства дотримуватися законодавства ЄС у Північній Ірландії щодо цих територій, з юрисдикцією Європейського суду щодо тлумачення закону.

Передумови

Незалежність Ірландії
У 1922 році Ірландська вільна держава з 26 графствами офіційно відокремилася від Сполученого Королівства як самоврядний домініон згідно з умовами англо-ірландського договору, заклавши основу для повної національної незалежності, тоді як Північна Ірландія з шести графств залишалася частиною Сполученого Королівства. Таким чином, лінія поділу між цими двома частинами острова стала міжнародним кордоном. Торгівля товарами та послугами через цей кордон стала предметом різних податкових і тарифних положень, і на визначених пунктах пропуску була створена інфраструктура митних постів. Весь транспорт підлягав перевірці юрисдикцією, до якої він входив. Це може призвести до повного обшуку автомобіля з подальшою затримкою та незручностями. Однак паспортні перевірки не застосовувалися, оскільки Республіка Ірландія та Північна Ірландія входили до Спільної зони подорожей.

Тісніші зв’язки
Ряд двосторонніх і багатосторонніх угод про вільну торгівлю зробили перевірку товарів менш нав'язливою; завершення створення єдиного європейського ринку в 1992 році означало, що перевірки товарів були скасовані. Однак під час Смути в Північній Ірландії на головних пунктах пропуску були британські військові контрольно-пропускні пункти, і сили безпеки Великої Британії зробили непрохідними деякі, але не всі пункти пропуску. У 2005 році в рамках поетапної реалізації Угоди Страсної п'ятниці 1998 року було ліквідовано останній контрольно-пропускний пункт.

Белфастська угода або Страсноп'ятнична угода
Приблизно з 2005 року кордон сприймався як невидимий, з незначною фізичною інфраструктурою або без неї, оскільки бар’єри безпеки та контрольно-пропускні пункти були зняті завдяки процесам, запровадженим Угодою Страсної п’ятниці (або Белфастською угодою), підписаною в 1998 році. Ця угода має статус як міжнародного договору між Великою Британією та Республікою Ірландія (Британсько-ірландська угода), так і угоди сторін у межах Північної Ірландії (багатостороння угода).

Після Брекзиту кордон між Північною Ірландією та Республікою Ірландія стає зовнішнім кордоном ЄС. Теоретично, «жорсткий» кордон міг би повернутися з меншою кількістю пунктів пропуску під наглядом для підтримки необхідної митної інфраструктури. Переговорні групи ЄС і Великої Британії чітко дали зрозуміти, що такий результат не буде прийнятним у жодній остаточній угоді про вихід.

Сенатор США Джордж Мітчелл, який очолював переговори щодо Белфастської угоди, прокоментував, що, на його думку, створення системи контролю на кордоні між Республікою Ірландія та Північною Ірландією може поставити під загрозу угоду. Дослідження, опубліковане 18 лютого 2019 року ірландським сенатором Марком Дейлі та двома головами ЮНЕСКО, показало, що відновлення жорсткого кордону призведе до повернення насильства.

Референдум про Брекзит у Північній Ірландії
У червні 2016 року на референдумі про членство Великої Британії в Європейському Союзі Північна Ірландія проголосувала 55,8% проти 44,2% за те, щоб залишитися в Європейському Союзі. Підтримка того, щоб залишитися або вийти, була здебільшого розділена за конфесійними ознаками: більшість у католицьких районах виступала за те, щоб залишитися, а більшість у протестантських районах виступала за вихід. Згідно з опитуванням громадської думки, проведеним у листопаді 2018 року на замовлення BBC Northern Ireland та RTÉ (Ірландська Республіка), 61% опитаних вважали, що Brexit не має відбутися, якщо ціна є жорсткою межею.

Жорсткий кордон
У контексті Брекзит «жорсткий кордон» означає обмежену кількість дозволених (і фізично контрольованих) пунктів пропуску, укомплектованих митниками та поліцією, які під час напруги підтримуються військовими. Водії транспортних засобів, які перетинають кордон, зобов’язані декларувати вантажі під час перевезення, комерційні перевізники повинні пред’явити накладні та докази відповідності вантажів мінімальним стандартам території, на яку в’їжджають. Тарифи (у формі мита) можуть бути сплачені. Це була позиція, яка діяла на кордоні з 1923 року до Єдиного європейського акту в 1993 році. (У цьому контексті «жорсткий кордон» не означає укріплений кордон, але під час Смути британські сили безпеки блокували багато несанкціонованих переходів з міркувань безпеки Відповідно до умов угоди про спільну зону подорожей громадяни Великої Британії та Ірландії можуть вільно перетинати кордон без будь-якого паспортного контролю).

Переговори про відкликання

Позиції на ірландському кордоні

Об'єднане Королівство
Уряд Великої Британії заявив, що Brexit не означатиме повернення жорсткого кордону. Відповідно до заяв у 2016 році тодішнього прем’єр-міністра Великої Британії Терези Мей та ірландського таоісеха Енда Кенні, планується зберегти цю домовленість після виходу Сполученого Королівства з ЄС.

У вересні 2016 року (на той час) міністр Великої Британії з Brexit Девід Девіс заявив, що уряд Великої Британії не буде прагнути повернення до жорсткого кордону між Великою Британією та Республікою Ірландія.

У жовтні 2016 року The Guardian повідомила, що британські пропозиції щодо уникнення жорсткого кордону шляхом «прагнення перенести передову лінію британського імміграційного контролю в порти та аеропорти Ірландії» отримали «сигнали підтримки» з боку деяких членів Уряду Кенні. Проте до 2017 року речник нового ірландського уряду під керівництвом Лео Варадкара заявив, що ці звіти були «дезінформовані» і що «не було й мови про те, що офіційні особи Великої Британії діють як прикордонні агенти в Ірландії».

У своїй Білій книзі щодо Brexit уряд Сполученого Королівства підтвердив свою відданість Угоді Страсної п’ятниці. Стосовно статусу Північної Ірландії в ньому сказано, що уряд Великої Британії «чітко висловив перевагу зберегти поточне конституційне положення Північної Ірландії: як частини Великої Британії, але з міцними зв’язками з Ірландією».

Республіка Ірландія
Позиція уряду Ірландії полягала в тому, щоб зменшити публічне згадування перевірок на кордоні, щоб уникнути конфронтації з опозиційними партіями в Дейлі та заспокоїти націоналістичні та юніоністські занепокоєння в Північній Ірландії. Високопоставлені політики в уряді неодноразово заявляли, що заперечують плани жорсткого кордону. Опозиційні партії висловлюють занепокоєння тим, що уряд не відверто говорить про ризик жорсткого кордону та планує його. Приватне застереження Танайста Саймона Ковені міністра транспорту Шейна Росса після прес-конференції потрапило в живий мікрофон. Посилаючись на прикордонні перевірки, Ковені заявив: «На даному етапі ми не можемо зрозуміти, де вони будуть. Вони можуть бути в морі. Вони можуть бути... але як тільки ви починаєте говорити про перевірки десь біля кордону, люди почнемо вникати в це, і раптом ми станемо тим урядом, який знову запровадив фізичний кордон на острові Ірландія».

Під час опитування Sky Data у лютому 2019 року 79% респондентів підтримали уряд Ірландії, який вимагає юридичної гарантії, що жорсткого кордону не буде, навіть якщо це загрожує Brexit без угоди 29 березня. У тому ж опитуванні 81% підтримали розрив економічних зв’язків із Великою Британією, якщо вони будуть змушені вибирати, а 19% підтримали розрив зв’язків з ЄС на користь Великої Британії для збереження відкритого кордону.

Північна Ірландія
Серед юніоністів були занепокоєння, що позиція ірландського уряду є прихованою спробою отримати більше влади над регіоном для просування об’єднаної Ірландії, ірландський уряд заперечує цю позицію. Демократична юніоністська партія (DUP) виступає проти жорсткого ірландського кордону та хоче зберегти спільну зону подорожей. DUP була єдиною великою партією Північної Ірландії, яка виступала проти Угоди Страсної п'ятниці.

Референдум про возз’єднання Ірландії запропонував лідер Шинн Фейн Мартін МакГіннесс одразу після оголошення результатів референдуму щодо Brexit, і цю позицію повторила новий лідер партії Мері Лу Макдональд у 2018 році.

Через тиждень після референдуму про Brexit тодішній перший міністр Північної Ірландії, член DUP Арлін Фостер і заступник першого міністра Мартін МакГіннесс оприлюднили спільний лист, у якому вони заявили, що кордон не повинен стати каталізатором незаконної діяльності або створювати стимул для тих, хто хочуть підірвати мирний процес.

Європейський Союз
У квітні 2017 року Європейська рада погодилася, що в разі об’єднання Ірландії Північна Ірландія може знову приєднатися до ЄС у рамках існуючого членства Ірландії.

У січні 2019 року міністр закордонних справ Німеччини Гайко Маас закликав британських парламентарів не дозволяти Великої Британії вийти з ЄС без угоди, сказавши, що «деякі люди називають нас упертими, але правда полягає в тому, що уникнення жорсткого кордону в Ірландії є фундаментальною проблемою для ЄС». , союз, який більш ніж будь-що інше служить одній меті – будувати та підтримувати мир у Європі». Тим не менш, головний речник Європейської комісії Маргарітіс Схінас 23 січня заявив, що «очевидно», що буде жорсткий кордон, якщо Велика Британія вийде з ЄС без угоди.

У квітні 2019 року колишній генеральний директор СОТ і європейський комісар з питань торгівлі Паскаль Ламі заявив, що «залишення в митному союзі після Brexit не вирішить проблему кордону Ірландії... Вихід із єдиного ринку знову запроваджує кордон, товщина якого залежить від ступінь нормативної розбіжності».

Вплив на переговори про вихід
Під час переговорів щодо виходу питання кордону з Ірландією було однією з трьох сфер, які вимагали спеціального потоку переговорів, щоб досягти угоди про вихід, необхідної для того, щоб можна було узгодити майбутні відносини між Великою Британією та ЄС. Уряди Ірландії та Великої Британії також як представники ЄС, заявили, що вони не бажають жорсткого кордону в Ірландії, беручи до уваги історичну та соціальну «чутливість», яка пронизує острів.

Переговорна позиція ЄС
Мішель Барньє, головний учасник переговорів від ЄС, зазначив, що він шукатиме «рішення» Сполученого Королівства та Ірландії щодо загроз торговим зв’язкам Ірландії, Спільній зоні подорожей та Угоді Страсної п’ятниці. Заперечуючи повідомлення ЗМІ Великої Британії про те, що Ірландія очікує, що фактичним кордоном стане Ірландське море, міністр закордонних справ Ірландії Саймон Ковені сказав, що «на британських офіційних особах лежить обов’язок запропонувати творче рішення, але ірландський уряд не підтримає пропозицію що призведе до повернення жорсткого кордону з Ірландією».

Пропозиція захисного блоку
Ірландський бекстоп був протоколом у (відхиленому) проекті Угоди про вихід 2018 року, згідно з яким Сполучене Королівство (загалом) залишилося в Митному союзі Європейського Союзу та Північна Ірландія (зокрема) у деяких аспектах єдиного європейського ринку. , доки не буде знайдено рішення для запобігання жорсткій рамці. Її мета полягала в тому, щоб не скомпрометувати Угоду Страсної п’ятниці та зберегти цілісність єдиного європейського ринку. Це було б запроваджено, лише якщо не було б інших рішень до кінця (погодженого) перехідного періоду, і залишалося б на місці, доки такі рішення не будуть знайдені та узгоджені як практичні. Ця пропозиція дозволила б уникнути необхідності митного контролю між Великою Британією та Північною Ірландією або між Північною Ірландією та Республікою Ірландія (іншими словами, між Великою Британією та ЄС).

Уряд Ірландії підтримав пропозицію. Демократична юніоністська партія рішуче виступала проти цього, оскільки воно послаблювало місце Північної Ірландії у Сполученому Королівстві, і воно вважається основною причиною, чому угода про вихід Терези Мей так і не була схвалена британським парламентом. Парламент Великої Британії вже відхилив попередню пропозицію.

Після подальших переговорів восени 2019 року між Великою Британією та ЄС було узгоджено альтернативну модель — Протокол Ірландії/Північної Ірландії щодо остаточної угоди про вихід з ЄС. Короткий зміст пізнішого протоколу наведено нижче.

Резолюція
У жовтні 2019 року учасники переговорів від Великої Британії та ЄС досягли згоди щодо переглянутого протоколу (див. нижче), який вирішив багато з цих питань шляхом виходу Північної Ірландії з ЄС де-юре, але з фактичним кордоном між островами (Ірландією та Великою Британією).

Сфери політики

Загальна зона подорожей
У 1922 році Сполучене Королівство та новостворена Ірландська вільна держава уклали угоду про спільну зону подорожей (CTA). Це дало британським та ірландським громадянам право подорожувати, жити та працювати в будь-якій юрисдикції. Паспортний контроль не проходить між ними. Положення про свободу пересування, які випливають із членства в ЄС, певною мірою замінили його, але сторони продовжували підтримувати свою двосторонню Угоду, незважаючи на те, що вона не мала статусу договору. У 2011 році британський та ірландський уряди неофіційно домовилися продовжувати спільний контроль над в’їздом до CTA для громадян, які не є членами ЄЕЗ.

У вересні 2018 року британський уряд гарантував, що вільне пересування громадян ЄС через кордон Великої Британії та Ірландії триватиме.

У березні 2022 року британський уряд скасував поправку Палати лордів до законопроекту про громадянство та кордони, яка звільняла неірландських громадян Європейської економічної зони та Швейцарії від вимоги отримувати електронний дозвіл на подорож перед в’їздом до Північної Ірландії з Республіки .

Мито та ПДВ
Колишній прем'єр-міністр Великої Британії Джон Мейджор стверджував, що Brexit може призвести до жорсткого кордону, оскільки Європейський Союз і Велика Британія повинні контролювати свої кордони для митних цілей. Фракція Європейської дослідницької групи Консервативної партії вважає, що Велика Британія може мати вибір між тим, щоб не контролювати свій кордон, якщо ПДВ не буде запроваджено, або контролювати кордон, щоб застосувати можливий ПДВ до імпортованих товарів після Brexit.

Наприкінці жовтня 2018 року Національне контрольно-ревізійне управління попередило, що вже занадто пізно готувати необхідні перевірки безпеки на кордоні Ірландії у випадку Brexit без угоди в березні 2019 року – слабкість, якою організована злочинність швидко скористається.

У березні 2019 року уряд Великої Британії оголосив, що не проводитиме митні перевірки на кордоні з Ірландією після Brexit без угоди. Цей план швидко охрестили «хартією контрабандиста» та розкритикували за ймовірне порушення правил СОТ. Місцеві підприємства висловили серйозну стурбованість.

17 жовтня 2019 року лідери ЄС і Борис Джонсон узгодили переглянуту угоду про вихід, яка замінила механізм захисту новим протоколом. По суті, цей проект де-факто збереже Північну Ірландію в Митному союзі ЄС і Єдиному ринку товарів (включаючи запровадження ЄС ПДВ), водночас дозволяючи Великій Британії розходитися. У грудні 2019 року Лейбористська партія Великої Британії оголосила, що отримала документ Казначейства Її Величини з використанням Закону про свободу інформації 2000 року, який, здається, показує, що проект угоди прем’єр-міністра вимагатиме певних видів митного контролю в обох напрямках між Великою Британією та Північною Ірландією.

Рибальство
Кордон досягає моря в двох затоках: Лох-Фойл на північному заході та Карлінгфорд-Лох на сході. За століття незалежності Ірландія та Велика Британія ніколи не визначали, де в цих каналах проходить кордон. В обох затоках ловлять рибу човни обох країн. Під час членства Великої Британії в ЄС не було необхідності вирішувати це питання, оскільки Спільна рибальська політика (CFP) давала всім державам-членам ЄС право ловити рибу у водах одна одної, а сусідні держави мали право ловити рибу в межах 12 морських миль від кожної. чужих узбережжях, у певних районах.

Тепер, коли Британія більше не є членом ЄС, CFP більше не поширюється на її води; згідно з Конвенцією ООН з морського права Велика Британія має одноосібний контроль над тим, кому вона дозволяє ловити рибу в своїх водах. Багато британських рибалок рішуче підтримали Brexit з метою виходу з CFP і, на їхню думку, фаворитизму, який він продемонстрував рибалкам з інших країн, які в багатьох випадках залежать від багатих промислів навколо Британських островів для видів, які дуже затребувані на їхніх ринках, але зневажлива більшість британських споживачів. Вони хотіли, щоб британський уряд повністю скористався цими повноваженнями та обмежив або заборонив усім човнам ЄС доступ до їхніх вод, доки не буде укладено вигідну для них угоду.

24 грудня 2020 року Велика Британія та ЄС оголосили про досягнення угоди. Положення щодо риболовлі включали скорочення квот ЄС у британських водах, яке буде поступово вводитися протягом наступних п’яти років, протягом трьох з яких човнам ЄС буде дозволено ловити рибу в тих прибережних водах, де вони були. Баррі Деас, голова Національної федерації рибальських організацій Великої Британії (NFFO), заявив, що Джонсон «готовий пожертвувати рибальством», щоб отримати угоду, і що Сполучене Королівство має право на ще більші квоти, ніж було домовлено згідно з міжнародним правом. "Я думаю, що це буде розчарування та гнів у всій галузі", - сказав він. Рибальські інтереси в Республіці Ірландія висловили занепокоєння. Чарлі Макконалог, міністр сільського господарства, продовольства та морської справи країни, поскаржився наприкінці січня, напередодні березневої зустрічі для встановлення квот на решту року, що угода непропорційно вплинула на Республіку, оскільки квота країни збитки, які вдвічі перевищують збитки будь-якої іншої країни-члена ЄС, оцінені його урядом у 43 мільйони євро. Шон О'Донох'ю, голова організації рибалок Killybegs, найбільшої рибальської лобістської групи Республіки, вважає, що це ближче до 188 мільйонів євро. Він був особливо засмучений тим, що Сполучене Королівство затверджує суверенітет над водами навколо нежилого острівця Роколл, що в 200 милях на захід від Зовнішніх Гебридських островів, у водах, багатих на скумбрію, найбільш експортований вид республіки, який переважно спаровується та нереститься у водах республіки.

Проблеми здоров'я
Між Великою Британією та Ірландією існує співпраця з питань охорони здоров'я, включаючи взаємне визнання кваліфікацій. Північноірландське відділення Британської медичної асоціації попередило, що жорсткий кордон «може загрожувати лікуванню пацієнтів». Генеральний директор Cooperation and Working Together, організації, яка організовує транскордонне співробітництво в питаннях охорони здоров’я, запропонував використовувати норвезьку модель. Уздовж норвежсько-шведського кордону та інших скандинавських кордонів існує певна співпраця щодо швидкої допомоги та вертольотів, а також пологових клінік тощо, але в інших випадках охорона здоров’я є окремою.

Угода про торгівлю та співпрацю між ЄС та Великою Британією забезпечує продовження взаємних домовленостей щодо охорони здоров’я.

Запропоновані технічні рішення
У запропонованій угоді про вихід спеціальна домовленість для Північної Ірландії припиниться, коли буде знайдено рішення, яке зробить кордон таким же непомітним, яким він був після Угоди Великої п’ятниці до Brexit. Станом на червень 2019 року таке рішення ще належить знайти. Були запропоновані часткові рішення, але вони не були визнані адекватними.

У меморандумі міністра промисловості Річарда Гаррінгтона, який просочив, і який отримав Sky News, говориться, що «Ця ідея технічного рішення була розглянута та відхилена Великою Британією та ЄС влітку 2018 року, оскільки обидві сторони дійшли висновку, що вона не підтримуватиме відкритий кордон. Ось чому ми закінчили з нинішнім бекстопом. Зараз у світі немає жодного кордону поза межами митного союзу, який ліквідував би прикордонну інфраструктуру».

8 травня 2019 року Консервативна партія Великої Британії створила групу експертів для консультування своєї Комісії з альтернативних домовленостей щодо можливих технічних рішень цієї дилеми. Група включає прихильників двох наведених нижче ідей. Єдиним учасником, який має зв’язок з Ірландією, є Грем Гаджін, колишній радник прихильника Brexit лорда Трімбла.

Наприкінці вересня 2019 року, під час судової суперечки щодо відстрочки парламенту, Жан-Клод Юнкер зазначив, що в разі Brexit без угоди британська тварина, яка потрапляє на територію Північної Ірландії, теоретично може потім проїхати транзитом через Республіку Ірландія, а звідти увійти. континентальний ЄС, якби не було прикордонного контролю. «Цього не станеться, – сказав він, – ми маємо зберегти здоров’я та безпеку наших громадян».



