

Король Хуей (Вей) (кит. 魏惠王) (400–319 рр. до н.е.), спочатку мав титул принц Хуей (Вей), а після 344 року — король Хуей (Лян) (кит. 梁惠王). Був третім правителем держави Вей у період Чжаньґо, що правив приблизно в 369–319 рр. до н.е. Він був онуком принца Веня (Вей), засновника держави, і сином принца Ву (Вей). Його син — король Сян (Вей).

Біографія
Король Хуей прийшов на престол після війни за спадщину, під час якої його держава була майже розділена між царствами Чжао та Хань.

Він став відомий чотирма своїми вчинками:

# У 361 р. до н.е. переніс столицю з міста Ан'ї у місто Далян, щоб вивести її за межі досяжності державою Цінь. Ан'ї знаходилось на плато на півдні від річки Фен, неподалік від місця, де річки Фен та Вей зливались у річку Хуанхе. Далян був на крайньому південному сході царства біля кордону з державою Сун. Через ці події, держава протягом короткого часу називалася Лян.
# У 362-359 рр. до н.е. здійснив обмін територіями з державою Чжао на півночі та Хань на півдні. Це дало Вей раціональніші кордони, убезпечило нову столицю та дозволило державі отримати більше контролю над торговими шляхами.
# У 361-355 рр. до н.е. він провів кілька очних зустрічей з правителями сусідніх держав.
# У 344 р. до н.е. він піднявся з титулу принца (кит. 侯, Хоу) до титулу короля (кит. 王, Ван).

Він також відомий тим, що декілька разів спілкувався із впливовим філософом, одним із засновників конфуціанства — Мен-цзи.

Список літератури


Бібліографія
Cambridge History of Ancient China, 1999. Chapters: Calendar and Chronology (Edward L. Shaughnessy) and Warring States Political History (Mark Edward Lewis).
