
Карл Ернст Шмідт (; 30 серпня 1903, Ноєнгаус — 11 січня 1984, Фленсбург)— німецький офіцер, капітан-цур-зее крігсмаріне, контрадмірал бундесмаріне. Кавалер Лицарського хреста Залізного хреста.

Біографія
Син пастора Райнгарда Шмідта. 31 березня 1932 року вступив на флот. З 1929 року служив на торпедному катері «Люкс». З 1931 року — інструктор в Кілі. В 1933/34 і 1934/35 роках здійснив навколосвітні плавання на легкому крейсері «Карлсруе». З вересня 1935 по 16 березня 1937 року — командир торпедного катера «Ягуар». В 1936/37 роках брав участь у громадянській війні в Іспанії.

З 4 березня 1939 року — командир есмінця «Еріх Гізе». 13 квітня 1940 року корабель Шмідта був потоплений під час битви за Нарвік. З 9 серпня 1940 по 4 лютого 1941 року — 2-й офіцер Адмірал-штабу командування групи ВМС «Захід». З 36 лютого 1941 по серпень 1942 року — командир есмінця Z27. З 9 серпня 1942 року і до кінця війни — начальник відділу кадрів головнокомандування ВМС «Північне море».

З червня 1945 по 31 березня 1946 року — начальник адміністрації з розмінування в Західній Німеччині. Потім готувався стати пастором, проте в 1947 році був найнятий французькою окупаційною владою і призначений начальником верфі в Занкт-Гоарі. З 1952 року працював в міністерстві транспорту Рейнланд-Пфальцу.

1 лютого 1956 року повернувся на флот і був призначений начальником відділу кадрів. З 1957 року працював у Федеральному міністерстві оборони в Бонні. З 1 квітня 1961 року — командувач силами НАТО на Балтійському морі. З 1 вересня 1961 року — головнокомандувач НАТО німецького флоту на Балтійському і Північному морях. На цій посаді Шмідт здійснив численні візити за кордон і організував декілька маневрів німецького флоту з флотами інших країн-членів НАТО. В червні 1962 року Шмідт ініціював «День флоту» і дозволив цивільним відвідати військові кораблі. 30 вересня 1963 року вийшов у відставку.

З 1 квітня 1964 по 1975 рік — федеральний комісар Морського управління Фленсбурга і Любека. В 1965/70 роках — голова місцевої групи Товариства військових досліджень в Рендсбурзі, одночасно був членом декількох інших товариств. В 1970 році вступив в ХДС. Помер під час відвідування історико-тактичної конференції у Фленсбурзі, за день до запланованої промови.

Звання

* Морський кадет (31 березня 1922)
* Фенріх-цур-зее (1 квітня 1924)
* Оберфенріх-цур-зее (1 квітня 1926)
* Лейтенант-цур-зее (1 жовтня 1926)
* Оберлейтенант-цур-зее (1 липня 1928)
* Капітан-лейтенант (1 червня 1934)
* Корветтен-капітан (1 березня 1938)
* Фрегаттен-капітан (1 березня 1942)
* Капітан-цур-зее (1 червня 1943)
* Адмірал флотилії (6 березня 1959)
* Контрадмірал (31 жовтня 1961)

Нагороди

* Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го і 3-го класу (12 років; 2 жовтня 1936) — отримав 2 медалі одночасно.
* Іспанський хрест в бронзі з мечами (6 червня 1939)
* Орден морських заслуг (Іспанія) 2-го класу з мечами (21 серпня 1939)
* Залізний хрест
** 2-го класу (6 листопада 1939)
** 1-го класу (9 грудня 1939) — «за рішучу та сміливу поведінку під час керівництва своїм есмінцем у торговій війні.»
* Нагрудний знак есмінця (19 жовтня 1940)
* Нарвікський щит (16 листопада 1940)
* Орден Корони Італії, офіцерський хрест (11 березня 1941)
* Німецький хрест в золоті (20 листопада 1941)
* Лицарський хрест Залізного хреста (15 червня 1943)
* Авіський орден, великий хрест (Португалія; 21 листопада 1961)
* Орден «За заслуги перед Федеративною Республікою Німеччина», командорський хрест (14 серпня 1963)

Бібліографія

* Seestrategische Lage der Bundesrepublik, Probleme des Aufbaus der Marine, Vortrag in der Führungsakademie der Bundeswehr, Blankenese, Oktober 1959
* Das Verteidigungssystem der Nato, Vortrag vor den Kommandeuren der Marine in Bonn, 5. November 1959
* Aufgaben der Marine in der Nato, Vortrag, München, 2. Februar 1961
* Geleitwort des Befehlshabers der Flotte, in: „Das deutsche Bild der russischen und sowjetischen Marine“, Vorträge der V. Historisch-Taktischen Tagung der Flotte am 6.-7. Dezember 1961 in Frankfurt/M.: Verlag E.S. Mittler & Sohn 1962 (Beiheft 7/8 der Marine Rundschau, Zeitschrift für Seewesen, September 1962), S. 7
* Einiges aus meinem Leben, in: „Schule und Haus“ (Schülerzeitschrift des Gymnasiums Hameln), Dezember 1963, S. 4-6
* Die Seeämter, in: „Truppenpraxis“ Monatszeitschrift 6, 1971, S. 469
* Karl Smidt und Hilke Stamatiadis–Smidt (Hrsg.): Gereimtes und Ungereimtes aus böser Zeit 1933-1945, von Reinhard P. W. Smidt, Heidelberg 1981.

Література

* Fellgiebel W.P. ''Elite of the Third Reich, The recipients of the Knight's Cross of the Iron Cross 1939-1945: A Reference, Helion & Company Limited, Solihull, 2003, ISBN 1-874622-46-9
* Patzwall K., Scherzer V. Das Deutsche Kreuz 1941-1945, Geschichte und Inhaber Band II, Verlag Klaus D. Patzwall, Norderstedt, 2001, ISBN 3-931533-45-X
* Alfred de Zayas: Smidt, Karl Ernst; in: Martin Tielke (Hrsg.): Biographisches Lexikon für Ostfriesland, Band 4: Aurich 2007; ; S. 394–397.
* Johannes Berthold Sander-Nagashima: Die Bundesmarine 1950 bis 1972, Konzeption und Aufbau; München 2006; S. 90–96
* Alfred de Zayas: Die Wehrmacht-Untersuchungsstelle, Unveröffentlichte Akten über alliierte Völkerrechtsverletzungen im Zweiten Weltkrieg; München: Universitas/Langen-Müller, 1980; S. 369 ff., 384, 391, 444.
* Artikel Karl Smidt, fr. Admiral; in: Munzinger, Internationales Biographisches Archiv 38/1968 vom 9. September 1968.
* Manfred Dörr: Die Ritterkreuzträger der Überwasserstreitkräfte der Kriegsmarine'', Band 2: L-Z, Biblio Verlag, Osnabrück 1996, , S. 261–262

Примітки




