
Аліса (Алікс) Ібелінська (1304/1306 — після 6 серпня 1386) — королева-консорт Кіпру та номінальна королева-консорт Єрусалиму як друга дружина короля Кіпру Гуго IV. Вона була королевою з 31 березня 1324 року до зречення Гуго 24 листопада 1358 року. Двоє її синів, Петро та Яків, правили як королі Кіпру.

Життєпис
Алікс народилася на Кіпрі десь між 1304 і 1306 роками, єдиною дитиною Гая Ібелінського, лорда Нікосії, та Ізабель Ібелінської. Дім Ібелінів був французькою знатною родиною, яка мала багато змішаних шлюбів і займала помітне місце в державах хрестоносців Єрусалиму та Кіпру з ХІІ століття.

Коли Алікс була маленькою дитиною, вона втратила батька. Її мати померла в 1315 році, коли дівчинці було не більше 11 років.

У 1310 році вона була заручена з Генріхом Лузіньянським, сином Амальріка, принца Тірського. Заручини було анульовано того ж року, коли Альмаріка було вбито, а його родина шукала притулку у Вірменії.

Королева Кіпру
17 вересня 1318 року Алікс вийшла заміж за Гуго де Лузіньяна, сина та спадкоємця Гі де Лузіньяна, коннетабля Кіпру. Потрібний папський дозвіл був датований 18 червня 1318 року. Алікс стала другою дружиною шляхтича, оскільки перша дружина, її родичка Марія Ібелінська, померла в незафіксовану дату до червня 1318 року. Того ж року Гуго змінив свого батька на посаді коннетабля, а 31 березня 1324 року Гуго змінив свого дядька Генріха II на посаді короля Кіпру та титулярного короля Єрусалиму. Із вступом Гуго на кіпрський престол розпочався найвидатніший період династії Лузіньянів на Кіпрі. 15 квітня 1324 року в соборі Святої Софії в Нікосії на коронації свого чоловіка Алікс була коронована королевою Кіпру. Незабаром після подвійної коронації собор був освячений латинським архієпископом Жаном дель Конте. 13 травня у Фамагусті Гуго був коронований як король Єрусалиму. Хроніка Амаді записує, що Алікс мала невеликий дефект мови, який був вилікуваний чудом, здійсненим Святим Хрестом Точні, який був повторно відкритий у 1340 році.

Подальше життя
Король Гуго зрікся престолу 24 листопада 1358 року на користь їхнього сина Пітера. Наступного року він помер. У 1368 році Алікс вдруге вийшла заміж за Філіпа Брансвік-Грубенгагенського, коннетабля Єрусалиму, сина Генріха II, герцога Брауншвік-Грубенгагенського, який був батьком її невістки Гельвіси. Як і у випадку її першого шлюбу, для виходу заміж за Філіпа їй знадобився ще один папський дозвіл. Проте, чоловік помер через рік, 4 серпня 1369 року.

Алікс померла після 6 серпня 1386 року і була похована в соборі Святого Домініка в Нікосії. Її правнучкою була Анна де Лузіньян, дружина Луї, герцога Савойського.

Діти
Разом у Алікс і Х'ю було:

* Есків де Лузіньян (1325 — березень 1363) вийшла заміж за інфанта Фернандо Майоркського, віконта д'Омеласа, від якого у неї була одна дочка, Алісія Майоркська (1341 — після 1376).
* Король Кіпру Петро I (9 жовтня 1328 — 16 січня 1369), вперше одружений на Есківе де Монфор; вдруге — на Елеонорі Арагон-Гандійській, від якої він мав нащадків.
* Джон Лузіньян (1329/1330 — 1375), вперше одружений на Констанції Сицилійській, королеві Кіпру; вдруге — на Алісі Ібелінській, від якої він мав одного сина.
* Кіпрський король Яків I (1334 — 9 вересня 1398) одружився з Хельвіс Брансвік-Грубенгагенською, від якої мав 12 дітей, у тому числі короля Кіпру Януса, який правив після нього.
* Томас Лузіньян (помер 15 листопада 1340), неодружений.
* Маргарита Лузіньянська, вийшла заміж за Гальтьє де Дамп'єра, сенешаля Кіпру; померла бездітною.
* Ізабелла Лузіньянська померла без нащадків.

Алікс мала одного пасинка, Гі де Лузіньяна, від першої дружини Г'ю. У її чоловіка також був позашлюбний син П'єро.

Список літератури


Джерела

* 
* 

