
Реставрація
Stegomastodon — вимерлий рід гомфотерових хоботних. Він коливався по всій Північній Америці від раннього Бланкана ~4 млн. років до раннього Ірвінгтона (~1,2 млн. років). Південноамериканські види були синонімічні до Notiomastodon platensis.

Походження та еволюція
Деякі вважають, що стегомастодон походить від популяцій гомфотерію Нового Світу. Кількість видів у межах роду варіюється від S. mirificus, який є єдиним дійсним видом, до семи видів «висхідних мутацій» Осборна (S. primitivus, S. successor, S. mirificus, S. chapmani, S. texanus, S. arizonae, S. aftoniae) Лукас та ін., 2013 прийняли 3 хроновиди, що перекриваються S. primitivus, S. mirificus S. aftoniae.

Опис
Stegomastodon mirificus відомий з NMNH 10707, приблизно 30-річного самця, більшу частину скелета якого було знайдено. У живому стані він мав висоту близько 2,6 м і вагу близько 4,7 т. Як і сучасні слони, але на відміну від більшості своїх найближчих родичів, він мав лише два загнуті догори бивні довжиною близько 3,5 м. Висока голова та міцна нижня щелепа свідчать про сильний вертикальний прикус. Корінні зуби стегомастодонта були вкриті емаллю та мали складний візерунок. Рід мешкав у Північній Америці від Занкліна пліоцену до пізнього плейстоцену. Найновіші екземпляри в літописі скам’янілостей походять з Халіско, Мексика, і датуються 28 000 років до нашої ери.

Таксономія
Скам'янілості південноамериканських стегомастодонів були переназначені на Notiomastodon, хоча в літературі застарілі назви родів і видів продовжували використовуватися до 2016 року.

Переглянута таксономія стегомастодонта та інших трилофодонтових гомфотерів згідно з Mothé et al., 2017:



Примітки






