Адміністрати́вний по́діл Удму́ртії — адміністративно-територіальний поділ Удмуртії, Росія.

Історія
Після приєднання до Росії територія Удмуртії входила до складу В'ятського та Казанського повітів, поділялась на сотки та долі. В 1708 році країна була розділена на 8 губерній, Удмуртія відійшла до складу Сибірськсиої губернії, в 1727 році передана до Казанської губернії. В 1780 році була утворена В'ятська губернія (намісництво) в складі 13 повітів. Удмурти в основному проживали в 4 повітах — Сарапульському, Єлабузькому, Малмизькому та Глазовському. В кінці XIX-на початку XX століть значна кількість удмуртів проживала в Мамадиському повіті Казанської губернії, Бірському та Бугульминському повітах Уфимської губернії, Осинському повіті Пермської губернії.

4 листопада 1920 року В. І. Ленін та М. І. Калінін підписали постанову ВЦВК та РНК РРФСР по створення Вотської автономної області. Обласним центром був обраний Глазов, з червня 1921 року — Іжевськ. 5 січня 1921 року ВЦВК затвердив межі Вотської АО. До неї були включені 27 волостей Глазовського, 18 волостей Сарапульського, 14 волостей Єлабузького та 12 волостей Малмизького повітів В'ятської губернії. На території Вотської АО проживало 693 540 осіб, з них 59% удмурти. 8 грудня 1921 року постановою ВЦВК було затверджено новий адміністративний поділ Вотської АО:
* Глазовський повіт в складі 19 волостей та міста Глазов, удмурти становили 76,7%
* Дебьоський повіт в складі 12 волостей, удмурти становили 72,5%
* Іжевський повіт в складі 14 волостей та міста Іжевськ, удмурти становили 40,8% (без урахування Іжевська)
* Селтинський повіт в складі 11 волостей, удмурти становили 41,2%
* Можгинський повіт в складі 14 волостей, удмурти становили 43,6%

Після утворення Дебьоського, Селтинського та Можгинського повітів, їхні центри перетворились на міста. Однак у них не було значних промислових підприємств, вони не мали міських атрибутів, не було подальших перспектив для їхнього розвитку. 26 листопада 1923 року Дебьоський та 28 липня 1924 року Селтинський повіти були ліквідовані, їхні центри були віднесені до статусу сіл. В 1924 році після пожежі центр Можгинського повіту з села Можга був перенесений до селища Сюгинського склозаводу. 15 грудня 1924 року до Глазовського повіту була передана Карсовайська волость Омутнинського повіту В'ятської губернії. 1924 року волості, які входили до складу Дебьоського та Селтинського повітів, були включені до складу Глазовського та Іжевського повітів. Було утворено всього 3 повіти — Глазовський, Іжевський та Можгинський з 35 волостями.

З 14 січня 1929 року Вотська АО увійшла до складу Нижньогородського краю, 11 червня облвиконком прийняв постанову «про районування області». Так були утворені 21 район (йорос): ''Алнаський, Балезинський, Вавозький, Глазовський, Граховський, Дебьоський, Зуринський, Іжевський, Карсовайський, Кезький, Малопургинський, Можгинський, Новомултанський, Нилга-Жик'їнський, Святогорський, Селтинський, Сюмсінський, Шарканський, Юкаменський, Якшур-Бодьїнський та Ярський. 1 січня 1932 року президія ВЦВК прийняла постанову по перейменування Вотської АО в Удмуртську АО. на основі постанови ВЦВК від 7 грудня 1934 року область увійшла до складу Кіровського краю.

11 березня 1934 року назва йорос була ліквідована. 28 грудня постановою ВЦВК в існуючих межах була утворена Удмуртська АРСР. 22 жовтня 1937 року постановою ВЦВК в склад УАРСР передані Воткінський, Каракулінський, Кіясовський, Сарапульський райони, міста Сарапул та Воткінськ. Указом президії Верховної Ради РРФСР від 24 січня 1939 року до Удмуртії було приєднано Кізнерський район. Указом президії Верховної Ради РРФСР від 7 березня із складу Сарапульського району був виділений Камбарський''. В Удмуртській АРСР стало 36 районів. Указом президії Верховної Ради РРФСР від 27 листопада 1956 року були ліквідовані 8 районів — Бемизький, Великоучинський, Зуринський, Кулигінський, Понінський, Пудемський, Пичаський і Тиловайський.

Зміни в адміністративно-територіальному поділі виникли і у зв'язку з утворенням РНГ. Назви та кількість районів стабілізувались на 1 січня 1970 року. На початку 1998 року в Удмуртії було 5 міст республіканського підпорядкування — Іжевськ, Сарапул, Глазов, Воткінськ, Можга; 1 місто районного підпорядкування — Камбарка; 25 адміністративний районів та 10 селищ міського типу.

Райони (йороси)


+

№ п/п

Район (йорос)

Площа,км²

Населення,осіб (1959)

Населення,осіб (1979)

Населення,осіб (1989)

Населення,осіб (1998)


 1

 Алнаський район

 896,0

 31300

 23400

 21900

 22500


 2

 Балезінський район

 2587,0

 56400

 45400

 43600

 41100


 3

 Вавозький район

 1545,5

 29700

 19900

 18100

 18300


 4

 Воткінський район

 1917,6

 31200

 20500

 22800

 24200


 5

 Глазовський район

 2036,8

 34800

 23300

 19200

 21100


 6

 Граховський район

 970,6

 20200

 13800

 11700

 12000


 7

 Дебьоський район

 1033,0

 21600

 15000

 14000

 14000


 8

 Зав'яловський район

 2219,9

 44500

 49200

 53400

 53800


 9

 Ігринський район

 2267,4

 55300

 44800

 45900

 47400


 10

 Камбарський район

 618,4

 27100

 23100

 22700

 23000


 11

 Каракулінський район

 1192,5

 18800

 14400

 14600

 14800


 12

 Кезький район

 2321,0

 45700

 32000

 29200

 29700


 13

 Кізнерський район

 2264,5

 45400

 28400

 26000

 26200


 14

 Кіясовський район

 821,3

 15300

 13600

 12600

 12500


 15

 Красногорський район

 1860,0

 22000

 15500

 14200

 14100


 16

 Малопургинський район

 1223,2

 36100

 31800

 30800

 32400


 17

 Можгинський район

 2004,0

 40700

 30600

 30200

 29100


 18

 Сарапульський район

 1970,2

 24400

 22600

 25800

 26900


 19

 Селтинський район

 1884,4

 25400

 16900

 15000

 15100


 20

 Сюмсинський район

 1789,0

 28000

 19100

 17900

 18200


 21

 Увинський район

 2448,8

 50400

 37900

 40900

 41900


 22

 Шарканський район

 1404,5

 32000

 22800

 21500

 22500


 23

 Юкаменський район

 1019,7

 19200

 14300

 13200

 12800


 24

 Якшур-Бодьїнський район

 1778,4

 33700

 22500

 23000

 23100


 25

 Ярський район

 1524,3

 31200

 22300

 20600

 20300

+


Міські поселення

Джерела
* Удмуртская республика: Энциклопедия / Гл. ред. В. В. Туганаев. — Ижевск: Удмуртия, 2000. — 800 с. — 20000 экз. — ISBN 5-7659-0732-6

