

Розподіл Флорі–Шульца () — це дискретний розподіл ймовірностей, названий на честь Пауля Флорі та Гюнтера Віктора Шульца, який описує відносні співвідношення полімерів різної довжини, що виникають в ідеальному процесі полімеризації поетапного росту. Ймовірнісна функція (pmf) масової частки ланцюгів довжини  записується формулою:

: .

У цьому рівнянні k — кількість мономерів у ланцюзі, а 0<a<1 — емпірично визначена константа, пов’язана з часткою непрореагованого залишкового мономеру.

Форма цього розподілу означає, що більш короткі полімери мають перевагу над довшими - довжина ланцюга геометрично розподілена. Окрім процесів полімеризації, цей розподіл також повʼязаний з процесом Фішера–Тропша, який концептуально подібний, позаяк легші вуглеводні перетворюються на більш важкі вуглеводні, які корисні як рідке паливо.

Ймовірнісна функція цього розподілу є розв’язком наступного рівняння:

: 

 Масова частка за розподілом Флорі–Шульца

Джерела




