
SN 1181 - наднова, яку вперше зафіксували  китайські та японські астрономи між 4 та 6 серпня 1181 року. Наднова з’явилася в сузір’ї Кассіопеї та була видима на нічному небі приблизно 185 днів. Це одна з дев’яти наднових у Чумацькому Шляху, які людство спостерігало неозброєним оком за всю письмову історію. У якості можливого залишка наднової розглядаються пульсар 3C 58 або зоря Вольфа-Райє під назвою Зоря Паркера.

Пульсар 3C-58
Як можливий залишок цієї наднової був визначений радіо- та рентгенівський пульсар J0205+6449 (також відомий як 3C 58), який обертається приблизно 15 разів на секунду.

Деякі оцінки вказували на вік пульсара 3C 58, набагато старший за наднову SN 1181, але виправлення помилки у відстані до пульсара повернуло його вік у відповідність з віком наднової.

Зоря Паркера типу Вольфа-Райє
У 2021 році команда астрономів на чолі з Андреасом Ріттером і Квентіном Паркером з Гонконзького університету оголосила про відкриття альтернативного кандидата на залишок SN 1181 - надзвичайно гарячої зорі Вольфа Райє J005311 / IRAS 00500+6713, яка отримала назву Зоря Паркера. Ця зоря оточена газоподібною туманністю Pa 30 (Patchick 30) розміром приблизно 0,9 пк, яка розширюється зі швидкістю 1100 км/с. Спостережувані властивості Pa 30 свідчать про те, що це залишок SN 1181, яка, очевидно, була рідкісною надновою типу Iax, що не призвело до повного знищення зір-попередників. Тому Зоря Паркера, ймовірно, є так званою «зорею-зомбі». Вперше туманність виявила 25 серпня 2013 року американська астроном-любитель Дана Патчік  на зображеннях середнього інфрачервоного діапазону WISE як кандидата у планетарну туманність.

Список літератури




