
Чезаре Дзоккі (; нар. 1851, Флоренція — 24 березня 1922, Турин) — італійський скульптор і медальєр.

Відомості про життя та творчість
«Пам'ятник Данте» в Тренто (1896). Для фігури Беатріче, представленої на третьому рівні, Дзоккі взяв за модель свою дочку Марґеріту
Чезаре Дзоккі народився 1 січня 1851 року у Флоренції. Він навчався у Флоренції у свого двоюрідного брата Еміліо Дзоккі.
У 16 років він виграв конкурс на замовлення у Римі, де виконав високо оцінену статую «Фріна».

1879 року його призначили професором у Неаполі та професором Академії мистецтв у Флоренції, а потім почесним академіком у Перуджі, а згодом він очолював кафедру скульптури в Академії Альбертіна в Турині до самої смерті. З 1881 по 1903 рік він викладав у Флорентійській академії, а після 1903 року — в Туринській.

Діяльність скульптора почалася зі спорудження пам'ятника Мауріціо Буфаліні в Чезені (1883). Серед його різноманітних робіт були статуї для фасаду собору Санта-Марія-дель-Фйоре у Флоренції та різноманітні пам'ятники. У флорентійський період він був професором і другом багатьох художників товариства «Мак'яйолі», які діяли в Тоскані. Він виграв конкурс, започаткований у 1891 році, субсидований великою громадськістю, на будівництво пам'ятника Данте в Тренто, символу італійської культури, коли місто ще було частиною Австро-Угорської імперії. На знак визнання міністр королівства Еммануеле Джантурко надав йому орден командора, вчинок, який австрійська влада не дуже схвалила. Робота «вважається його шедевром» ().

Саллюстію» (Л'Аквіла)
З 1895 по 1903 рік він створив монументальний бюст Саллюстія для міста Л'Аквіла, який встановили на травертиновому фундаменті на площі Палаццо.

Дзоккі був типовим представником течії, яка знайшла особливе вираження в риториці кінця ХІХ століття, що тоді якраз зазнавала впливу через подальші естетичні зміни.



Чезаре Дзоккі помер 24 березня 1922 року в Турині. На його честь назвали вулицю в Мілані.

Його та Антонієтти Коллані () син — Чезаре Дзоккі Коллані — став співаком і актором, і батьком Антонієтти Дзоккі, італійської актриси, перекладачки численних фільмів і телевізійних драм. Його дочка Марґеріта Дзоккі Бонґі (; 1889—1973, Флоренція) була його моделлю для скульптури на фасаді Флорентійського собору і представлена як Беатріче на пам'ятнику Данте в Тренто; вона також була його натхненням у багатьох наступних роботах. Його правнук — Стефано Бруно Бонґі (1956, Флоренція) — архітектор.

Основні роботи
Пам'ятник Ґарібальді» (Флоренція)
* Статуя Мауріціо Буфаліні, 1883, Чезена
* Пам'ятник незалежності Італії та Аніті Ґарібальді, 1888, Каррара
* Пам'ятник Ґарібальді, 1890, Флоренція
* Пам'ятник Віктору Емануїлу II, 1892, Піза
* Пам'ятник Данте, 1896, Тренто
* Пам'ятник Саллюстію, 1895—1903, Л'Аквіла
* Пам'ятник Ґарібальді, 1904, Неаполь
* Пам'ятник Антоніо Марро, Лімоне П'ємонте
* «Крилата перемога» () на колоні у комплексі Вітторіано
* «Юний Мікеланджело висікає „Голову Фавна“» ()

Галерея зображень


Виноски


Бібліографія
* 
* 

Див. також

* Рісорджименто
* Історія скульптури

Посилання
* 
* 
* 
* 
* 



