

Бронхіоліт () — запалення бронхіол (дрібних дихальних шляхів у легенях). Виникає внаслідок вірусної інфекції, найчастіше у дітей віком до двох років.

Приблизно від 10 % до 30 % дітей віком до двох років можуть хворіти на бронхіоліт. Це зазвичай відбувається взимку в Північній півкулі. Це основна причина госпіталізації дітей віком до одного року. Ризик смерті серед госпіталізованих становить близько 1 %.

Найчастіше виникає у клінічному перебігу респіраторно-синцитіальної інфекції. Спалахи захворювання з бронхіолітом вперше були описані в 1940-х роках.

Фактори ризику виникнення
Діти піддаються підвищеному ризику виникнення бронхіоліту, якщо вони мають будь-який із наведених нижче додаткових факторів:
* Недоношена дитина 
* Вік на момент початку захворювання менше 3 місяців
* Вроджена вада серця
* Імунодефіцит
* Хронічні захворювання легень
* Неврологічні розлади
* Вплив тютюнового диму

Класифікація
Згідно з МКХ-10 виділяють «J21» Гострий бронхіоліт:
* «J21.0» Гострий бронхіоліт, який спричинює респіраторно-сінцитіальний вірус
* «J21.8» Гострий бронхіоліт, який спричинюють інші уточнені агенти
* «J21.9» Гострий бронхіоліт, неуточнений

Діагностика
Діагностичні критерії:
* Значне порушення загального стану, риніт, назофарингіт, катаральні прояви.
* Температура тіла частіше в нормі, іноді субфебрильна, вкрай рідко спостерігається гіпертермія.
* Виразна дихальна недостатність: задишка експіраторного характеру, активна участь в диханні допоміжної мускулатури, роздування крил носа, втягування міжреберних проміжків, ціаноз носогубного трикутника.
* Перкуторно є коробковий перкуторний звук.
* Аускультативно вислуховується жорстке дихання, видих подовжений, є вологі малозвучні дрібнопухірцеві хрипи, на видоху — сухі, свистячі хрипи.
* Є виразна тахікардія, тони серця ослаблені.
* На рентгенограмі грудної клітки є посилення судинного малюнку, підвищення прозорості легень за рахунок обтураційної емфіземи, посилення малюнка бронхів.

Лікування
Хворих обов'язково госпіталізують. Проводяться негайні заходи. Здійснюється санація верхніх дихальних шляхів за допомогою електровідсмоктувача, постурального або ж вібраційного дренажів. Застосовується оксигенотерапія 40% зволоженим киснем, кожні 2 години, або 2-3 рази на добу, залежно від стану хворого. Рекомендуються  муколітичні та відхаркувальні препарати синтетичного та рослинного походження. Найкраще інгаляційно: натрія бікарбонат, ацетилцистеїн, евкабал, алтей. Також можливе пероральне застосування: проспан, бромгексін, лазолван, калія йодид, гербіон та ін.

Див. також
* Дифузний панбронхіоліт

Примітки
 

Джерела
* Додаток до наказу МОЗ № 18 від 13-01-2005. Протокол лікування «Гострий бронхіоліт у дітей» 
* Friedman JN, Rieder MJ, Walton JM, Canadian Paediatric Society, Acute Care Committee, Drug Therapy and Hazardous Substances (November 2014). «Bronchiolitis: Recommendations for diagnosis, monitoring and management of children one to 24 months of age». Paediatrics & Child Health. 19 (9): 485–98. doi:10.1093/pch/19.9.485. PMC 4235450. PMID 25414585. 
*  

Посилання
* MSD довідник ПЕДІАТРІЯ / РЕСПІРАТОРНІ РОЗЛАДИ У ДІТЕЙ МОЛОДШОГО ВІКУ / БРОНХІОЛІТ  


