Примітки
Бібліографічна інформація(БІ) – це відомості про написання творів який дає дозвіл стежити за документально – літературним потоком, розбиратися в продукції друкування , дієво знайти інформацію для практичного використання конкретної інформації. Для інформації бібліографії буде досить загальних відомостей з творів друку , які можна взяти  з титульних сторінок відповідних видань ( або з джерел бібліографії – показчиків літератури , каталогів тощо).Такими відомостями є: НАЗВИ ТВОРІВ, ПРІЗВИЩ АВТОРІВ,МІСЦЕ ВИДАННЯ, РІК ВИДАННЯ, НАЗВУ ВИДАВНИЦВА , ДОДАТКОВІ ДАНІ , ОБСЯГ ТВОРУ ТА ОСНОВНІ ВІДОМОСТІ ПРО ВИДАННЯ ( також жанри літературного творів )

Також бібліографічну інформацію називають ще вторино-документально інформацією . По-перше що БІ не базується з  певних джерел(книгих,журналів чи газет)але лиш відомості з них. По-друге, для того щоб перетворитися з абстрактного поняття в предментно – реальне явище , БІ маю бути у паперовому вигляді у вигляді тексту – тобто стати документом.

Таким чином, бібліографічна інформація сама по собі не дає наукових і прикладних знань, властивих книгам, статтям чи іншим друкованим творам, вона лише інформує людей, у яких творах можна знайти певні знання. Не випадково цю книгу, яка ще в давнину була золотим ключиком, називали «ключем до всіх знань». Суть знання, а не знання саме по собі - це природа бібліографічної інформації. BI – це інформація про ідентифікацію та використання необхідних файлів. Ідентифікація (від лат. identefico — ідентифікувати) — аналогія для визначення тотожності об’єкта на основі певних ознак 1. БІ — це результат аналізу та синтезу документів, а в документній комунікації (у споживачів документів та інформації) . БI — це інформація про документи, яка організована та цілеспрямована таким чином, щоб усувати неузгодженості в системі «споживачів документів» і встановлювати відповідність між основними елементами цієї системи.

Бібліографічна інформація може існувати в явному (очевидному, неприхованому) вигляді, в окремому документі та в прихованому вигляді в іншому небібліографічному документі. Прихована BI може бути афінною або латентною. Афінна інформація називається BI, і вона міститься в документі, який інформує. Наприклад, це бібліографічний опис видання, поданий на звороті його титульної сторінки. БІ називається латентним, він «ховається» в небібліографічних документах, інформуючи інші документи. Наприклад, це може бути бібліографічне вбудоване цитування або список використаних ресурсів у кінці публікації. Із зовнішньої структури бібліографічної інформації найпростішим її компонентом або елементом є бібліографічна інформація. Це текст, який містить бібліографічну інформацію, тобто відомості про документ, його частину або групу документів, організованих за певними правилами. Бібліографічні повідомлення стандартизовані.

Нестандартна бібліографічна інформація потребує додаткового аналізу та синтезу для використання в сучасних інформаційно-пошукових системах. Але навіть нестандартні бібліографічні звіти створюються за певними правилами, встановленими їх авторами або видавцями. Вони повинні мати бібліографічні дані, необхідні для ідентифікації документа. Бібліографічні дані (або бібліографічна інформація) — це конкретні відомості про документ (автор, назва, місце і рік видання, кількість сторінок тощо), які допомагають ідентифікувати документ за описом . Бібліографічна інформація може бути доведена до споживачів у недокументальному вигляді (тобто не зафіксована на матеріальних носіях) або в документальному вигляді. Бібліографічна інформація, зафіксована у вигляді файла, називається бібліографічним записом. Бібліографічний запис складається з певних елементів. Обов’язковим елементом бібліографічного запису є бібліографічний опис.

Бібліографічний опис — це набір бібліографічних даних, записаних за певними правилами, які використовуються для ідентифікації документів. Правила бібліографічного опису студенти вивчають у курсі «Комплексна обробка аналізу документів», які в цьому посібнику не повторюватимуться. Бібліографічні описи, які використовуються на каталожних картках бібліотеки, дещо відрізняються від тих, що використовуються в бібліографічних посібниках, виданих у формі книги. Але основні характеристики їх однакові, і виконуються вони за єдиними правилами – стандартом бібліографічного опису документів. Бібліографічні записи можуть існувати в рукописній, друкованій або машиночитаній формі. Традиційними є рукописна та друкована форми. Бібліографічні записи в машиночитаній формі існують у мікроформі, аудіо- та аудіовізуальних записах і машинозчитуваних записах. В умовах комп’ютеризації всіх сфер людської діяльності останнім часом широкого поширення набули машинозчитувані форми бібліографічних записів.

= ПОСИЛАННЯ =
