
'''Бернардо Довіці да Бібб'єна''' (; 4 серпня 1470 року, Бібб'єна — 9 листопада 1520 року, Рим) — італійський кардинал, дипломат і драматург.

Був при дворі Медічі у Флоренції. Автор п'єси «Каландрія».

Біографія
Бернардо народився у родині Довіці, володарів Бібб'єни, столиці області Казентіно в Ареццо, тому Франческо Довіці () та Франческа Нутарріні () його також називали «кардиналом Бібб'єною» або просто «Бібб'єною» ().
Рафаеля, демонструючи надзвичайну пошану, яку кардинал відчував до молодого художника. Жан-Огюст-Домінік Енгр (1813—1814)
Він був впливовою людиною при дворі Медічі, пов'язавши свою долю з герцогською сім'єю, навіть тоді, коли П'єро Медічі, першого сина Лоренцо Чудового, вигнали із Флоренції в 1494 році за часів перебування французького короля Карла VIII в Італії.

Бернардо послідував, як секретар, за кардиналом Джованні де Медічі, майбутнім Папою Левом X, у вигнання до двору Гвідобальдо да Монтефельтро в Урбіно. Саме в Урбіно, яке перейшло під правління Франческо Марії I делла Ровере, Бібб'єна мав нагоду познайомитися з великими митцями цього двору, такими як Франческо ді Джорджіо Мартіні, Лаурана, і Балтазаром Кастільйоне, який сприяв сценічному успіху його єдиної комедії «Каландрія», поставленої в Урбіно в 1513 році.

Бібб'єна також фігурує в найважливішому творі Кастільйоне «Придворний» як один із головних співрозмовників.

Він був пов'язаний з маркізою Мантуї Ізабеллою д'Есте, сина якої Федеріко II Гонзаґа відправили до Риму до папського двору як запоруку звільнення його батька Франческо II Гонзаґа під протекцією самого кардинала.

Після обрання Лева X папою, Бібб'єна поїхав за ним до Риму. На консисторії 23 вересня 1513 року його одягнули у кардинальський пурпур, а наступного 29 вересня він отримав капелюх і дияконію Санта-Марія-ін-Портико. Як друг і співробітник Лева X (який жартома називав його Alter Papa), Бібб'єні довіряли папське листування та делікатні дипломатичні місії. Серед інших обов'язків він був легатом до Франції в 1515, 1518 і знову в 1520 роках. Він був легатом до Умбрії в 1517 році.

Повернувшись із Парижа, Бернардо Довіці да Бібб'єна помер у Римі, ймовірно, отруєний у 1520 році. Його поховали в базиліці Санта-Марія-ін-Арачелі.

Праці
* «Каландрія»

Виноски


Посилання
* Il Bibbiena, un cardinale nel Rinascimento, catalogo della mostra a cura di Paolo Torriti, Bibbiena (AR), 2014
*  Dovizi, Bernardo, detto il Bibbiena, su Treccani.it – Enciclopedie on line, Istituto dell'Enciclopedia Italiana
* Giulio Dolci,  DOVIZI, Bernardo, detto il Bibbiena, in Enciclopedia Italiana, Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 1932
*  Bibbièna, Bernardo Dovizi, detto il-, su sapere.it, De Agostini
*  Bernardo Dovizi da Bibbiena, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. 
* Giorgio Patrizi,  DOVIZI, Bernardo, detto il Bibbiena, in Dizionario biografico degli italiani, vol. 41, Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 1992.
*  Opere di Bernardo Dovizi da Bibbiena, su Liber Liber
*  Opere di Bernardo Dovizi da Bibbiena, su openMLOL, Horizons Unlimited srl
*  Opere di Bernardo Dovizi da Bibbiena, su Open Library, Internet Archive 
*  Opere di Bernardo Dovizi da Bibbiena, su Проєкт «Гутенберг» 
*  Bernardo Dovizi da Bibbiena, in Catholic Encyclopedia, Robert Appleton Company 
* David M. Cheney,  Bernardo Dovizi da Bibbiena, in Catholic Hierarchy 
* Salvador Miranda,  DOVIZI DA BIBBIENA, Bernardo, su fiu.edu – The Cardinals of the Holy Roman Church, Florida International University 



