

Лобурська говірка (ліберская гаврідня) — мервта таємна говірка української мови Янівського району для лобурських подорожей по різних країнах. Носії мови - лобури.

Дослідження
Етнолог Тетяна Луцевич, яка присвятила свої наукові праці лобурам, вважає, що багато слів були запозичені з грецької, латинської, німецької та інших іноземних мов, а інші були вузько локалізовані і зустрічалися лише в одній місцевості. Були й просто перекручені слова та нововведення. 

Жінки не знали цієї мови, бо не працювали "лобурами". Тому й не мали потреби в загадковій мови, але всіх хлопчиків обов'язково з семи років навчали місцевого діалекту.

Приклади
Назви міст:
* Пінськ – Лобунськ
* Іванове – Шуяново

Посилання
*  Діалектичний словник трудового мовлення 






