
Історична довідка
Найкраща школа 97,

Її нікому не забути,

Бо тут працюють з року в рік

Натхненні, творчі й мудрі люди.

Чудова школа, як ніде,

Поглянь навкруг, спитай усюди!

Вам скажуть учні і батьки

Працюють в ній найкращі люди.

''Рідна школа... При згадці цього слова у кожного виринають свої щемливі згадки та почуття. Ми подумки повертаємось у світ дитинства та юності, згадуємо перші уроки, вечори, зустрічі. Згадуємо друзів, однокласників, учителів. Усіх тих, хто дав перший досвід, досвід через навчання. Весь цей калейдоскоп, наче у пришвидшеному кіно, пролітає у пам'яті і зупиняється на Першому дзвонику.
Перша лінійка в новозбудованій школі.
Свою історію навчальний заклад розпочав 1 вересня 1991р., в рік, коли народжувалася нова українська держава. Тому сьогодні ми з гордістю говоримо, що наша школа - ровесниця незалежної держави. Сьогодні це великий навчально-виховний заклад, у якому велика актова зала, басейн, 2 спортивні зали, бібліотека, їдальня.
Середня загальноосвітня школа №97 м.Львова
Про відкриття школи оголосив директор Крупник Петро Матодійович. Він здійснював управління навчально-виховним процесом на протязі 30-и років. Як мудрий керівник, вносив нові технології у навчання та виховання. Основне завдання школи бачив у формуванні успішних випускників, які знайдуть себе у житті. Його крилате звернення "Дорогі діти" запало в душу не одному поколінню випускників.

В переконаннях директора простежувалося не лише прагматичне бачення майбутнього школи, але й усвідомлення простої істини: суспільство починається зі школи.

За часів керування навчальним закладои відбувалася розбудова української національної школи: посвята школи, введення уроків християнської етики, вивчення другої іноземної мови, оновлення предметних кабінетів мови, початкових класів, налагодження системи національно-патріотичного виховання. Головне в роботі директора - любити вчителя, розуміти його проблеми.

Сьогодні керує школою Віра Володимирівна Дацьків. Пройшла всі щаблі педагогічної кар’єри: від педагога-організатора - до директора школи. Чітка логіка, невгамовний характер, творчий неспокій, кипуча енергія і високий професіоналізм, хороші організаторські здібності, незламний волонтерський дух та відданість своїй справі гармонійно поєднались і стали уособленням кращих рис сучасного керівника. Віра Володимирівна разом з педагогічним колективом школи дбає про виховання освіченої, морально і фізично здорової, естетично розвиненої, працелюбної, життєтворчої особистості громадянина України. "Ніколи не зупинятись на досягнутому" - таке життєве кредо Віри Володимирівни. Їй притаманне уміння сміливо дивитись у майбутнє і завжди бути на півкроку попереду інших. Поетеса. Автор віршованих збірок.

Допомагає Вірі Володимирівні впроваджувати інноваційні технології команда заступників: Яремків Наталія Володимирівна (23 роки роботи заступником), Лучків Ольга Володимирівна (20 років роботи заступником), Цюмра Оксана Ярославівна (9 років роботи заступником).

Заступники з навчально-виховної роботи:

- з 1991 р. по 1995 р. – Олійник Василь Михайлович;

- з 1998 р. по 1999 р. - Ковалюк Галина Романівна;

- з 1991 р. по 2002р. – Козій Оксана Іванівна;

- з 1991 р. по 2013 р. – Новіков Юрій Євгенович;

Школа – це не просто будівля, школа – це люди, які присвятили своє життя дітям.

Школа – це великий світ, у якому є два центри цього Всесвіту – учитель і учень. Вони перевтілюють звичайну будову в особливий вируючий, гомінкий, але добрий дім, де з кожним роком одні стають розумніші, інші мудріші і всі разом ближче і рідніше один одному.

Історія школи нараховує 25 років. Протягом цього довгого і водночас швидкоплинного періоду у навчальному закладі працювали і працюють кваліфіковані фахівці своєї справи.

У 1991 р. педагогічний колектив складався з 47 учителів. Сьогодні у школі працює 60 педагогів. Колектив зростає, міцніє, збагачує свої творчі здобутки. В підсумку - серед учителів СЗШ № 97:

2 - Відмінники освіти України;

5 – вчителі-методисти;

24 - старших учителів;

36 - мають вищу кваліфікаційну категорію.

	 	Науково-методичною проблемною темою навчального закладу з 2016 по 2021 роки є «Розвиток мотивації учнів до навчання, їх якісної успішності як засіб підвищення результативності навчально-виховного процесу в школі».

	Педагогічний колектив активно впроваджує інноваційні освітні технології та альтернативні системи навчання, систему розвивального навчання, інтерактивні та проектну методики. Особливого значення вчителі надають роботі з обдарованими дітьми, тому і результати у цій галузі є досить високими.

За 25 років золотими медалістами стали:


+

1993 рік

1995 рік

1996 рік

1997 рік

1998 рік

1999 рік


Баранова Оксана

Хамуляк Ганна

Крупник Ольга

Манджала Андрій

Мец Катерина

Яхимець Роман


Колпак Наталія

Яремцьо Михайло

Панченко Олексій

Анісімова Марина

Глинська Наталія

Ничка Юрій


Жмихова Ірина



Чуба Надія

Топольницька Леся






Федів Галина





Любицький Орест







+

2000 рік

2001 рік

2002 рік

2003 рік

2004 рік

2005 рік


Шутка Юрій

Боберська Марія

Овчаренко Альона

Шутка Ірина

Комендант Христина

Миськів Ольга


Мацелюх Юрій

Довгань Оксана

Слюбик Мар’ян

Кашаєва Галина



Кость Ірина


Гавришко Олеся

Миклушка Ірина







Буштин Тетяна




Сухоцька Уляна











+

2007 рік

2008 рік

2010 рік

2011 рік

2012 рік

2013 рік


Коростельова Юлія

Танчин Христина

Гринаш Оксана

Якимець Христина

Занік Олег

Радецький Назар


Олексишин Мар’яна



Журба Орест



Лукашинська Катерина








Кузнєцова Ганна



Штурин Ірина








Боболович Любов



Лісова Христина








Жигайло Ольга



Порохнавець Софія





+

2014 рік

2016 рік

2017 рік

2018 рік


Козак Юлія

Поглод Олена

Шаронова Ірина

Бек Анастасія - срібна медаль


Виграновська Ірина

Цюмра Христина



Рачкевич Анастасія - срібна медаль




Шаварська Яна - срібна медаль







+

2019 рік

2020 рік

2021 рік

2022 рік


Гута Вероніка

Бондарець Анна-Аліна - срібна медаль

Оліховська Тетяна

Трущак Анастасія


Паночко Софія

Мончук Анна - срібна медаль



Фогт Роксолана-Анна


Когут Віта








Рокицька Анастасія







“З любов’ю до дитини” - таке педагогічне кредо вчителів школи, а головним завданням є “не загубити жодної дитини, дати розкрити в дитині все краще закладене природою, сім’єю, школою”. Тому у навчальному закладі створюються всі умови для навчання та виховання учнів, щоб дітям було затишно і комфортно, щоб вони відчували себе частиною своєї школи та шкільної родини. Весь педагогічний колектив прагне, аби вихованці стали справжніми громадянами нашої молодої, суверенної, незалежної держави. Надзвичайно важливе значення у школі надається організації виховного процесу.

У навчальному закладі функціонують виховні центри:

- молодіжно-учнівський центр з організації дозвілля школярів;

- дитяча художня галерея, де зібрані найкращі роботи учнів;

- центр дитячої творчості.

У школі працює ряд гуртків з художньо-естетичного, спортивного напрямків та предметні гуртки.

Усе це:

- забезпечує формування морально-здорового клімату в колективі;

- створює атмосферу довіри, взаємоповаги, підвищує рівень активності і зацікавленості школярів;

- формує в учнів прагнення до саморозвитку, творчості, самовдосконалення;

- створює умови для реалізації потенційних можливостей дітей та їх творчого зростання.

Отже, школа наша незвичайна. Незвичайна саме людьми. А їх чимало – творчих особистостей, майстрів своєї справи. Та до цього й статус школи зобов’язує, адже вона – школа майбутнього. Чим же вона особлива? А тим, що ми намагаємося працювати за новими стереотипами. Всі вчителі володіють комп’ютерними технологіями, і тому уроки проходять дуже цікаво для школярів, передбачають їхню активну участь у навчальному процесі. Учні самостійно, під керівництвом учителів-предметників готують різноманітні презентації, які успішно демонструють товаришам у процесі роботи на уроках. Заняття проходять захоплююче й швидко. Крім уроків, є ще й позакласна робота, де школярі можуть знайти заняття для розкриття своїх творчих здібностей. Для цього є цілий ряд гуртків.

Школа покликана стати тим місцем для особистості учня і вчителя, де буде духовно збагачуватись кожен учасник навчально-виховного процесу, де буде формуватись громадянська зрілість і особиста відповідальність за свій вклад у національно-культурне відродження України, у розбудову держави.

Серед безлічі програм і концепцій педагогічний колектив нашого навчального закладу обрав для розвитку і діяльності концепцію школи-родини. Чому? Що надихнуло на обрання даної проблеми?

Саме час, в якому ми нині живемо, висунув на порядок денний програму школи-родини. В новому тисячолітті людство почало шукати порятунку в природному розвитку людини. Турбота про родину звучить на всіх континентах. Адже родина – найдосконаліша, найдивовижніша з усіх суспільних інституцій. Вона зберігалася впродовж усієї історії, не зруйнувалася, незважаючи на соціальні катаклізми. Чому? Та тому, що родина була і залишається найбільшою моральною цінністю, духовною потребою людини. Адже саме родина плекає всі складники здорового громадянства. Мабуть, ніколи досі вона не мала таких важливих завдань, як сьогодні, бо чи було ще коли суспільство так стурбоване моральним, фізичним станом молодого покоління, як у новому тисячолітті. Тому всі проблеми, над якими працює педагогічний колектив, так чи інакше пов’язані саме зі співпрацею сім’ї і школи.

Для нас школа-родина – це школа, яка своєю життєдіяльністю повинна бути наближена до родинного середовища, де дитину люблять, турбуються за її здоров’я, збереження Божого дару в ній. Тож школа за якнайширше співробітництво учителів, батьків, друзів, підприємств – усіх, хто мешкає і трудиться неподалік школи. Тобто, образно кажучи всієї великої родини.

Стратегічна мета діяльності нашої школи-родини, її місія – допомогти дитині в становленні та розвитку особистості.

Наша країна потребує справжніх спеціалістів у різних галузях знань. Тому формування у випускників належного рівня національної свідомості та патріотичних почуттів, достатньої життєвої компетентності, соціального розвитку, відродження національно-культурних традицій українського народу є основними пріоритетами в роботі педагогічного колективу.

Провідна ідея школи-родини:

* пишайся школою і зроби все, щоб вона пишалася тобою;
* школа має бути для дитини храмом душі, а храм – це не тільки дім, а почуття, які тебе зігрівають, дають тобі силу жити й усе перемагати.

Цінності школи-родини:

* Дитина – найбільша цінність, яка виховується за законами роду, народу, Конвенції ООН про людину, права дитини.
* Батьки ( сім’я, родина) – найбільша моральна цінність, оберіг моралі й духовності. У співдружності з батьками школа виховує у дітей почуття честі роду, відповідальність за сім’ю, усвідомлення історії сім’ї як частини історії народу.
* Учитель – патріот, професіонал, інтелігент, що створює дух творчості, партнерства в школі, спрямовує діяльність учня, вчить мистецтва життєтворчості.

Навчально-виховний процес у школі-родині здійснюється на основі державної політики в галузі освіти й виховання, національних і загальнолюдських цінностей, науково-педагогічних досягнень, народної педагогіки, філософії родинності і будується на визнанні цінності кожної молодої людини – суб’єкта відродження України як держави.

Учнівський контингент нашої школи становить 821 учень. Середня наповненість класів - 24 учні. Профільне навчання у старших класах здійснюється за гуманітарним та математичним напрямками. Керівництво здійснює адміністрація школи.

Матеріальна база для проведення навчально-виховного процесу досить потужна. 32 класні кімнати та навчальні кабінети, що мають естетичний вигляд та зі смаком оформлені, розміщені на трьох поверхах.

До послуг вчителів та учнів 2 комплекти-класи, в яких 17 робочих місць цілодобово підключені до мережі Іnternet. Уроки трудового навчання проходять у обладнаних столярній, слюсарній майстернях та обслуговуючої праці. Заняття з фізичного виховання, спортивні секції проводяться у спортивних залах та на добре обладнаному спортивному майданчику, що містить різноманітні спортивні споруди та два поля для ігрових видів спорту: баскетболу, волейболу, футболу.

Учні отримують смачні гарячі обіди у шкільній їдальні.

Цікаво та змістовно відбуваються шкільні виховні заходи у великій актовій залі; організовуються різноманітні заходи з використанням сучасного звукопідсилювального та світлового обладнання.

Традиційними вже стали такі позашкільні та позакласні заходи: «Сурми звитяги», вечір пам'яті «Герої не вмирають», «Андріївські вечорниці», «Йде по світу Коляда», «Великодня Писаночка», «Я маю в серці те, що не вмирає», «Свіча запалена від серця», «Мама і тато завжди бережуть твою долю», свято «Таланти школи», вечір до Дня закоханих, конкурси художньої самодіяльності, інтелектуальна гра «Що? Де? Коли?», КВК, тематичні вечори та багато іншого.

Школярі активні у суспільно-корисній праці: слідкують за чистотою класів, подвір’я. В школі працює учнівське самоврядування.

Кожного року учні навчального закладу стають переможцями, призерами міських, обласних, всеукраїнських змагань, предметних олімпіад, конкурсів, МАН.

Значна робота педагогічного колективу по охопленню дітей навчанням, залученню їх до позакласної роботи, організація дозвілля школярів сприяє тому, що на обліку у кримінальній міліції у справах неповнолітніх учні школи відсутні.

Школа - це не тільки стіни. Насамперед, це – дух, пам’ять, традиції, наступність поколінь. Це педагоги: і ті, хто щодня переступають поріг, сіючи зерна доброго, розумного, вічного, і ті, кого вже немає сьогодні, але завжди живуть вони у пам’яті учнів, колег, і вчителі – пенсіонери, для яких найвища нагорода в житті – успіхи колишніх вихованців, їхні щирі слова подяки на традиційному вечорі зустрічі шкільних друзів, де впізнають вони один одного, незважаючи на сивину, за блиском завжди молодих очей.

Наша школа має не тільки минуле, творче сучасне, а й широкі перспективи розвитку у майбутнє. Впевненість у завтрашньому дні ґрунтується на високому професіоналізмі вчительського колективу, на багаторічних традиціях, сучасних методиках виховання, тісній співпраці з випускниками, батьками.

Дружній вчительський та учнівський колективи прагнуть допомогти кожному учневі знайти свій шлях у житті, стати особистістю, активним громадянином своєї держави.

Ідеї громадянськості та демократії є основними наскрізними в житті школи, бо вчителі розуміють, що розбудовувати справді незалежну, суверенну, демократичну, правову, соціальну державу будемо ми!

На досягнутому не зупиняємось, а впевнено крокуємо вперед!

Рідна школо - доброти колиско,

Учні всі – талантів барвінковий цвіт.

Ми тобі вклоняємося щиро, низько,

Ти для нас відкрила дивосвіт!

Наші Герої'''
За правду, браття, єднаймось щиро,

Єдиний маєм правий шлях,

Єдину, браття, всі маєм віру,

Єдине серце у грудях.

Нема в нас, браття, ні зради лихої,

Ні кривди ми не боїмось,

Знамена держімо правди святої,

На зраду ми не піддамось.

Леся Українка

Багато було в нашій історії високого та трагічного. Кожна епоха народжувала нових Героїв рідної землі, готових до самопожертви.

У 1914 році такими стали галицькі юнаки та дівчата, що ввійшли в історію як Українські Січові Стрільці.

У 1919 році - київські студенти та курсанти – Герої Крут. Їх було 300 проти тисячного московського війська.
Пам'ятний знак борцям за волю України
14-те жовтня 1942 року зродило нових ідейно загартованих патріотів – бійців Української Повстанської Армії, що вели багатолітню боротьбу за волю і незалежність України.

Герої Небесної Сотні.

Герої АТО – військові солдати та офіцери, добровольці, які встали на захист справедливості, на захист своєї землі.

Захисники України, що сьогодні у боротьбі з російськими окупантами віддають свої життя за наше вільне майбутнє.

У пам’яті нашого народу навіки викарбовано імена мільйонів патріотів, що поклали свої життя на вівтар Батьківщини, щоб вічно духовно жити в історії української нації.

Пам’ятний знак «Борцям за волю України», що височить біля нашої школи є символом шани і вдячності усім відомим і безіменним героям національно-визвольної боротьби, що пролили свою кров за волю і незалежність України.

Спогади жителів села Збоїща про бій
Записано зі слів колишнього директора СЗШ №97 м. Львова Крупника Петра Методійовича.

«Окупанти з органів НКВС дізналися про перебування в одній з хат села бійців проводу ОУН. Янчишин Антон разом з товаришем прийшов додому, щоб взяти якісь харчі та перевдягнутися. Коли хлопці переступили поріг своєї домівки, то одразу були оточені. Розпочався нерівний бій, але юнаки не здавалися. Сестра Антона Люба в цей час перебувала на навчанні в одному з львівських ПТУ. Енкаведисти знайшли сестру, привезли її додому і наказали ввійти до хати, щоб переконати хлопців припинити опір. Проте, дівчина не захотіла залишати брата і разом з юнаками вступила в бій. Хату вороги обстріляли. Усі захисники загинули. Тіла вбитих членів підпільної організації московити завантажили у машини і вивезли до Брюховецького лісу. Батькам не дозволили навіть попрощатися з дітьми, їх відразу вивезли до Сибіру.
Виступ Крупника Петра Методійовича
Після повернення із заслання, мати намагалася знайти могилу дітей. Пошуки не мали успіху. Одного разу матері приснилася Богородиця, яка вказувала рукою на галявину в лісі. Таємно розпочали розкопки цього місця. І, дійсно, було знайдено три людських останки, один з яких був з довгим волоссям. Мати впізнала своїх дітей. Перепоховання Героїв - збоїщан відбулося після закриття місцевого цвинтаря наприкінці 80-х років ХХ століття».

Історичні дані про об’єкт
У 1992 році громада села Збоїща звернулася до працівника відділу культури Шевченківської райдержадміністрації Ігоря Лукича Данилихи з проханням встановити пам’ятний знак на згадку про нерівний бій між юнацтвом УПА та підрозділом НКВС. Цей бій відбувся 25 липня 1952 року в районі, де розташована середня школа № 97 ( на даний час це стадіон школи). Саме тут стояла хата, де загинули молоді люди, які були небайдужі до майбутнього України.
Патріотичний вірш у виконанні автора - директора школи Віри Володимирівни Дацьків
Під час бою загинули : Янчишин Люба (16 років), Янчишин Антон (18 років), Якимів Петро (26 років). 	

Якимів Петро Михайлович, 1926 року народження, уродженець села Звертів Куликівського району Львівської області, керівник СБ Брюховецького районного проводу ОУН, псевдонім «Скала», в підпіллі перебував з 1944 року.

Янчишин Антон Сидорович, 1932 року народження, уродженець села Збоїща, в підпіллі з 1950 року, боєць того ж проводу під псевдонімом «Ігор».

Янчишин Любов Сидорівна – 1936 року народження, уродженка села Збоїща.

Громада села намагалася увіковічнити пам’ять про героїв. Активну участь у спорудженні пам’ятника взяв житель селища Вітик Михайло. Саме за його ініціативою біля стадіону школи був встановлений березовий хрест. Але думка про монумент не залишала цю людину. Нам відомо також, що п. Михайло долучився до спорудження пам’ятного знаку на вулиці Мідній.

За допомогою Ігоря Данилихи звернулися до скульптора Ярослава Лози. Перший проєкт монумента був у вигляді високого хреста з білого каменю. Проте, скульптор порекомендував використати інший. Цей знак встановлювали за кошти громади, тому було вирішено використати один з уламків каменю, який був в наявності. Ідея спорудити пам'ятник посеред площі також належить Ярославу Лозі, хоча хата, де загинули молоді люди стояла правіше від школи.
Робота учнів над архівними матеріалами
У 1993-1994 роках на площі перед школою №97, що на вулиці Івана Миколайчука було встановлено Пам'ятний знак - уламок валуна з написом «Борцям за волю України». Автор - львiвський скульптор Ярослав Лоза.

Опис монументу
Монумент знаходиться на колишній територiї села Збоїща. Селище було розташоване за 2 км на північ від м. Львова. Тепер це територія Львівської громади. На північ від селища є узгір'я, так зване Розточчя. Саме тут відбувся бій, про який нагадує цей монумент.

Пам'ятник виготовлено з каменю - пісковика, привезеного з Теребовлі, що на Тернопільщині. Він має вигляд валуна з надписом «Борцям за волю України». На дошці, що вмонтована до каменю викарбувані імена Героїв.

Саме так жителі села Збоїща зберегли пам'ять про своїх земляків, які віддали молоді життя за волю та незалежність України.

Вже стало доброю традицією громаді мікрорайону «Північний» на Зелені свята приходити до пам’ятного Знаку «Борцям за волю України», аби спільно помолитися за полеглих борців.

Україна обов’язково стане наймогутнішою державою. Вона - квітуча та лагідна, але така мужня і сильна. А наша нація - найсильніша, наші люди - найсміливіші, наша країна – найпрекрасніша! Пишаємося тим, що ми українці!
Шкільний мурал  «Наші Герої»---598x598пкс---670x670пкс


Гімн школи
 Гімн школи

Мікрорайон школи
 Мікрорайон школи

Адміністрація
Директор школи - Дацьків Віра Володимирівна

Заступник директора по навчально-виховній роботі - Цюмра Оксана Ярославівна

Заступник директора по навчально-виховній роботі - Лучків Ольга Володимирівна

Заступник директора з виховної роботи - Яремків Наталія Володимирівна

Заступник директора з адміністративно-господарської роботи - Журба Юрій Іванович

Гуртки
 Гуртки