гексиаманти — «сфінкси» — можна з'єднати разом для утворення іншого «сфінкса».
Моза́їка «сфінкс» — замощення площини за допомогою «сфінксів» — п'ятикутних гексиамантів, утворених з'єднанням шести правильних трикутників. Отриману фігуру названо за її схожістю з Великим сфінксом у Гізі.

«Сфінкса» можна розрізати на довільне квадратне число копій себе (деякі з яких можуть бути віддзеркаленими), і повторення цього процесу веде до неперіодичного замощення площини. Таким чином, «сфінкс» є самовідтворюваною мозаїкою. Ця мозаїка є однією з небагатьох відомих п'ятикутних самовідтворюваних мозаїк і єдиною відомою п'ятикутною мозаїкою, підкопії якої мають однаковий розмір.


 Розрізання «сфінкса» на чотири підкопії

 Розрізання «сфінкса» на дев'ять підкопій


Примітки


Література
* 
* 
* 

Посилання
*  Mathematics Centre Sphinx Album
* 

