


Олег Катрич — оборонець Маріуполя в ході російського вторгнення в Україну. Корінний маріуполець (в третьому поколінні). Виховувався в робітничій родині мамою, бабусею та дідусем. Закінчив Приазовський державний технічний університет, пропрацював на металургійному комбінаті Ілліча майже 10 років. Влітку 2014 року він вступив до складу добровольчого батальйону «Азов», брав участь у звільненні Донецької області, зокрема — міста Мар'їнка, населених пунктів поблизу Маріуполя, у Павлопільсько-Широкінській операції у 2015 році, де отримав бойове поранення. Майже до кінця 2019 року ніс службу у лавах вже полку «Азов» на посаді командира мінометного взводу. Основну частину часу провів на передовій. Звільнившись за станом здоров'я на деякий час з родиною переїхав у Словаччину. Після початку російського вторгнення в Україну повернувся до України. З 26 лютого по 25 березня брав участь в обороні Київської області. 25 березня був командиром першої групи десанту, що за допомогою гелікоптерів була доправлена до Маріуполя. Допомагав планувати шлях для гелікоптерів в околицях Маріуполя. 

Смерть
Загинув під час оборони Маріуполя у своєму рідному районі, тримаючи в руках NLAW, ведучи бій проти танка — отримав уламкове поранення голови. Загинув 26 березня на рідній вулиці, захищаючи рідне місто. Залишилися дружина, син, донька і стара мати. Тільки на початку червня тіло загиблого змогли обміняти та доставити до Києва. Його впізнали за татуюванням.

Нагороди

* орден Богдана Хмельницького (2022, посмертно) — за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі, зразкове виконання службового обов’язку.

Джерела

* 


