
Д-32 (індекс ГРАУ — 2А31) — радянська 122-мм гаубиця. Розроблено в ОКБ-9 під керівництвом .

Історія створення
122-мм нарізна гаубиця розроблена в конструкторському бюро Заводу № 9 під керівництвом  на базі причіпної гаубиці 2А18 спеціально для самохідної артилерійської установки 2С1 «Гвоздика». Перші варіанти гармати були розроблені під внутрішньозаводськими позначеннями Д-11 та Д-12 у період з 1967 по 1972 роки. Після випробувань на стрільбових стендах як перспективний був прийнятий варіант Д-12, який отримав після доопрацювань позначення Д-32 та індекс ГРАУ 2А31. Гаубиця 2А31 використовувалася Радянською армією у складі САУ 2С1 «Гвоздика».

Опис конструкції
Основним призначенням гаубиці 2А31 є придушення та знищення живої сили противника як на відкритій місцевості, так і в укриттях польового типу, руйнування дзотів, формування проходів у мінних полях, а також боротьба з механізованими, артилерійськими та танковими підрозділами противника. Для ведення вогню використовуються постріли роздільно-гільзового заряджання.

Ствол 2А31 складається з труби, казенника, ежектора та дулового гальма. Довжина труби становить 4 270 мм. На внутрішній частині ствола на довжині 3400 мм виконано 36 нарізів з прогресивною крутістю починаючи від 3°57' і закінчуючи 7°10'. Довжина зарядної камори становить 594 мм. Повна маса ствольної групи — 955 кг. Затвор гармати вертикально-клиновий, оснащений напівавтоматичним механізмом повторного зведення. На клині встановлено лоток із утримником, який запобігає випаданню снаряда зі ствола на великих кутах підвищення, а також полегшує ручне заряджання. При відкритті затвора, утримувач автоматично утоплюється в клин і не перешкоджає екстракції гільзи. Повна маса затворної групи становить 35,65 кг. Противідкотні пристрої складаються з гідравлічного гальма відкату веретенного типу заправленого рідиною «Стеол-М» або «ПОЖ-70» та пневматичного накатника, заправленого азотом або повітрям. Для стравлювання тиску при роботі в різних температурних діапазонах на гальмі відкату встановлено компенсатор пружинного типу. Циліндри гальма відкату закріплені у казеннику гармати. Максимальна довжина відкату становить 600 мм. Труба гармати скріплена з люлькою, що складається з двох обойм. У передній обоймі знаходиться кожух із закріпленими циліндрами противідкатних пристроїв. У середній частині розташовані кріплення для бронемаски із цапфами. До задньої частини люльки змонтовано огорожу. На правій щоці для командира є механізм блокування ручного спуску гармати, на лівій — система важелів з ручним спуском. Між щоками встановлено відкидну частину огорожі з електромеханічним механізмом дослання.

Боєприпаси



 Номенклатура боєприпасів


 Індекс пострілу

 Індекс снаряду

 Індекс заряду

 Маса снаряду, кг

 Маса /, кг

 Маса пострілу, кг

 Початкова швидкість снаряду, м/с

 Максимальна дальність стрільби, км


 Кумулятивні


 3ВБК3

 3БК6(М)

 4Ж9





 29,6

 680

 2


 3ВБК9

 3БК13

 4Ж9/4Ж32

 18,2

 1,8

 27,5

 726

 1


 3ВБК12

 3БК6(М)

 4Ж32









 2


 3ВБП3

 3БП1

 4Ж8

 14,08



 22,0

 740

 2


 Осколково-фугасні


 3ВОФ5

 53-ОФ-462(Ж)

 4Ж9/4Ж20

 21,7

 3,67

 29,3

 690

 15,2


 3ВОФ6

 53-ОФ-462(Ж)

 4Ж10/4Ж21

 21,7

 3,67

 27,9

 565

 12,8


 3ВОФ14

 3ОФ7/3ОФ8

 4Ж9/4Ж20

 21,7

 2,98

 29,3

 690

 15,2


 3ВОФ15

 3ОФ7/3ОФ8

 4Ж10/4Ж21

 21,7

 2,98

 27,9

 565

 12,8


 3ВОФ29

 3ОФ24(Ж)

 4Ж9

 21,76

 3,97

 29,4

 690

 15,2


 3ВОФ29-1

 3ОФ24(Ж)

 4Ж32

 21,76

 3,97

 29,6

 690

 15,2


 3ВОФ30

 3ОФ24(Ж)

 4Ж10

 21,76

 3,97

 28,5

 565

 12,8


 3ВОФ30-1

 3ОФ24(Ж)

 4Ж31

 21,76

 3,97

 28,2

 565

 12,8


 3ВОФ47

 53-ОФ-462(Ж)

 4Ж32

 21,7

 3,67

 28,4

 690

 15,2


 3ВОФ48

 53-ОФ-462(Ж)

 4Ж31

 21,7

 3,67

 27,2

 565

 12,8


 3ВОФ81

 3ОФ56(-1)

 4Ж9(-1)

 21,76

 4,05

 29,3

 690

 15,2


 3ВОФ82

 3ОФ56(-1)

 4Ж10(-1)

 21,76

 4,05

 27,9

 565

 12,8


 Керовані


 

 К122





 5,3

 28



 13,5


 Шрапнельні


 3ВШ1

 3Ш1

 54-Ж-463М/4Ж11

 21,76

 2,075

 29,6



 15,2


 3ВШ4

 3Ш1

 4Ж10

 21,76

 2,075

 27,9



 12,8


 Хімічні




 53-ХСО-462Д



 23,1

 3,3










 53-ХСО-463Б



 22,2

 1,325








 Димові


 3ВД2

 3Д4(М)

 4Ж9/4Ж20/4Ж32

 21,76

 —

 29,3

 690

 15,2


 3ВД3

 3Д4(М)

 4Ж10/4Ж21/4Ж31

 21,76

 —

 27,9

 565

 12,8


 Освітлювальні


 3ВС2

 53-С-463(Ж)

 4Ж9/4Ж20

 21,96

 —

 29,5

 687

 15,2


 3ВС3

 53-С-463(Ж)

 4Ж10/4Ж21

 21,96

 —

 28,1

 562

 12,8


 3ВС12

 3С4(Ж)

 4Ж9/4Ж20





 29,35






 3ВС13

 3С4(Ж)

 4Ж10/4Ж21





 27,95






 Агітаційні


 3ВА2

 3А1(Д)(Ж)(ДЖ)

 4Ж9/4Ж20/4Ж32

 21,5

 —

 29,3

 697

 15,2


 3ВА4

 3А1(Д)(Ж)(ДЖ)

 4Ж10/4Ж21/4Ж31

 21,5

 —

 27,5

 570

 12,8


 Холості


 4Х23-1

 —

 4Х23

 —

 —

 —

 —

 —


 Іноземні


 Постановник перешкод КХ/УКХ спільного виробництва Росії та Болгарії



 Стандартні

 21,76

 —





 15


 ОФС виробництва Ірану

 122 mm HE

 Стандартні

 20,5

 3,55





 15,6


 ОФС виробництва Китаю

 Type 54

 Стандартні



 3,5








 ОФС виробництва Китаю

 Type 83

 Стандартні





 28,5

 618

 15,6


 ОФС виробництва Югославії

 M55

 Стандартні







 515

 11,8


 ОФС із донним газогенератором виробництва Хорватії

 HE M95

 super charge







 718

 17,133


 АР ОФС виробництва Хорватії та Китаю

 ERBB 122 HB

 super charge







 735

 20,05-21,9


Модифікації
* 2А32 — модифікований варіант 2А31 для встановлення в авіадесантну самохідну гаубицю 2С2 «Фіалка». Гаубиця відрізнялася від базового варіанта пневматичним досилачем та новим накатником. Роботи над 2А32 були припинені разом із роботами над САУ 2С2 «Фіалка».
* Д-16 — модифікована версія 2А31 із застосуванням напівавтоматичного поршневого затвора, пластичного обтюратора та картузного методу заряджання. Причиною розробки була сильна загазованість бойового відділення 2С1 під час ведення вогню. У ході випробувань було виявлено низку дефектів конструкції. Після усунення зауважень модифікована гаубиця отримала індекс Д-16М.
** Д-16М — подальша модернізація гармати Д-16. Пневматичний досилач замінений на електромеханічний. Збільшено обсяг камори для розміщення більшого заряду та застосування снарядів з покращеною аеродинамікою. Уніфікація гармати Д-16М з базовим варіантом становила близько 60 %. Дальність ведення вогню осколково-фугасними снарядами було підвищено до 18 км. Однак, цей варіант, на думку Міністерства оборонної промисловості СРСР, виявився низькоефективним і в 1972 році роботи над Д-16М були закриті. Замість Д-16М було прийнято рішення використовувати гільзи з покращеною обтюрацією, крім того на 2А31 було встановлено потужніший ежектор. Отриманий науково-технічний доробок з цих робіт було рекомендовано використовувати при розробці картузних варіантів артилерійської системи «Гіацинт» (самохідної — , та причіпної — 2А53 «Гіацинт-БК-1»).
* HM51 — іранська копія гаубиці 2А31 для САУ .

Примітки


Виноски


Література
* 
* 






