
Чарльз Філлмор (, 9 серпня 1929 — 13 лютого 2014) — американський лінгвіст і професор лінгвістики Каліфорнійського університету в Берклі. Отримав ступінь доктора філософії. 

Біографія
Чарльз Філмор провів десять років в Університеті штату Огайо та 1 рік як співробітник Центру перспективних досліджень поведінкових наук Стенфордського університету, перш ніж приєднатися до кафедри лінгвістики Берклі в 1971 році. Філмор був надзвичайно відзначився у сферах синтаксису та лексичної семантики.

Філмор був одружений з Лілі Вонг Філмор, лінгвісткою та почесною професоркою Берклі.

У 2012 році Філмор отримав премію Асоціації комп'ютерної лінгвістики за життєві досягнення. Він помер у 2014 році.

Відмінкова граматика Філлмора
Відмінкова граматика — це лінгвістична теорія, яка наголошує на важливості семантичних ролей у намаганні зробити явними основні зв'язки значення в реченні.

Відмінкова граматика була розроблена в 1960-х роках американським лінгвістом Чарльзом Дж. Філлмором, який розглядав її як «суттєву модифікацію теорії трансформаційної граматики» («The Case for Case», 1968).

У Словнику лінгвістики та фонетики (2008) Девід Крістал зазначає, що відмінкова граматика «привернула дещо менше інтересу в середині 1970-х років; але вона виявилася впливовою на термінологію та класифікацію кількох пізніших теорій, особливо теорії тематичних ролей».

Відмінкова граматика — це система лінгвістичного аналізу, що зосереджується на зв'язку між валентністю, або кількістю підметів, об'єктів тощо, дієслова та граматичним контекстом, який йому потрібний. Ця теорія аналізує поверхневу синтаксичну структуру речень шляхом вивчення комбінації глибоких відмінків (тобто семантичних ролей), які потрібні для конкретного дієслова. Наприклад, дієслово «give» в англійській мові вимагає Agent (A) та Object (O), та a Beneficiary (B); e.g. "Jones (A) gave money (O) to the school (B). Тобто, «Джонс дав гроші в школу», де 'Джонс' є підметом, 'гроші' — додатком, 'в школу' — обставиною.

Семантичні ролі Філлмора дозволяють враховувати при аналізі тексту глибинну структуру речення завдяки попередньому опису моделі світу в термінах «ролей». Семантична структура речення чи пропозиції визначається як позачасовий набір відносин між дієсловами та іменами. Відношення між дієсловом — предикатом та ім'ям називається глибинним або семантичним відмінком, значення якого розкривається на основі трансформацій — перетворень. Відмінки семантично елементарні подальшого аналізу не підлягають. Кожен відмінок входить у структуру висловлювання лише один раз. Відмінки (семантичні відносини між дієсловом та ім'ям) можуть бути облігаторними або факультативними. Визначення семантичних відносин імені до дієслова (дії) відображає базові розумові універсалії, що відображають об'єктивні відносини між учасниками реальних ситуацій. Другий етап відмінкової граматики описує процеси (або правила) переходу від глибинних структур до їх поверхневих реалізацій: (а) правила топікалізації (теми повідомлення); (б) суб'єктивізації (вибір підлягає); (в) об'єктивації (вибір синтаксичного доповнення);) вибір прийменника або відмінкової форми.

Однак у відмінковій граматиці є й свої недоліки: відсутні чіткі визначення та критерії виділення семантичних ролей, не зовсім чітко визначений статус ролей у деривації речення, ступінь повноти їхнього набору та межі між «рольовими» та іншими елементами речення.

Ідеї відмінкової граматики вплинули на розвиток синтаксичної типології; іншою областю досліджень, в якій вони були затребувані, став штучний інтелект, де було створено цілу низку метамов відмінкового типу.

Основні публікації

* «The Case for Case» (1968). In Bach and Harms (Ed.): Universals in Linguistic Theory. New York: Holt, Rinehart, and Winston, 1-88.
* «Frame semantics and the nature of language» (1976): . In Annals of the New York Academy of Sciences: Conference on the Origin and Development of Language and Speech. Volume 280: 20-32.
* «Frame semantics» (1982). In Linguistics in the Morning Calm. Seoul, Hanshin Publishing Co., 111—137.
* (with Sue Atkins) «Starting where the dictionaries stop: The challenge for computational lexicography». (1994). In Atkins, B. T. S. and A. Zampolli (Eds.) Computational Approaches to the Lexicon. Oxford: Oxford University Press, 349—393.
* Lectures on Deixis (1997). Stanford: CSLI Publications. (originally distributed as Fillmore (1975/1971) Santa Cruz Lectures on Deixis by the Indiana University Linguistics Club)

Примітки


Посилання
* Офіційний сайт 






