{|






Нагоя-Мару (Nagoya Maru) — судно, яке під час Другої Світової війни прийняло участь у операціях японських збройних сил у Південно-Східній Азії, Меланезії та Мікронезії.

Початок історії судна
«Нагоя-Мару» спорудили в 1932 році на верфі компанії Mitsubishi у Нагасакі для судноплавної компанії Ishihara Sangyo Kaisha.

20 січня 1941-го судно реквізували для потреб Імперського флоту Японії та призначили для перетворення на плавучу базу підводних човнів. З 14 травня по 9 квітня «Нагоя-Мару» пройшло відповідне переобладнання на верфі Mitsubishi у Кобе, під час якого, зокрема, отримало шість 152-мм гармат та дві спарені установки 13,2-мм зенітних кулеметів. З 1 листопада «Нагоя-Мару» було включене до складу 4-ї ескадри підводних човнів.

Операції у Південно-Східній Азії
На момент вступу Японії у Другу світову війну «Нагоя-Мару» перебувало у Південно-Східній Азії, де дві дивізії 4-ї ескадри діяли із бази у Камрані (центральна частина узбережжя В’єтнаму). 17 – 24 лютого 1942-го плавбаза у супроводі легкого крейсера «Кіну» (флагман 4-ї ескадри) перейшла з Камрані до затоки Старінг-Бей (південно-східний півострів острова Целебес).

На початку березня 1942-го «Нагоя-Мару» вже була у Сінгапурі, причому 10 березня 4-ту ескадру розформували. Тієї ж доби «Нагоя-Мару» вийшла для доставки десанту у Labuhanruku (Laboehanroekoe) на північному узбережжі Суматри за п’ять сотень кілометрів на північний захід від Сінгапура, де 12 березня провела висадку, що не зустріла спротиву.

23 березня 1942-го «Нагоя-Мару» повернулась у Японію до Куре, де з 1 травня по 13 червня пройшла переобладнання у авіатранспорт. 

Операції у Океанії
Подальша служба «Нагоя-Мару» була пов’язана із рейсами до Океанії. Так, відомо що в першій половині липня 1942-го судно побувало на Маршалових островах (щонайменше, на атолі Малоелап). 

З 19 серпня по 3 жовтня 1942-го «Нагоя-Мару» здійснило круговий похід із Кісарадзу (Токійська затока) до архіпелагу Бісмарка, де 1 – 7 вересня побувало у Кавієнзі (друга за значенням японська база в архіпелазі, розташована на північному завершенні острова Нова Ірландія) а 8 – 17 вересня у Рабаулі (головна передова база на східному завершенні острова Нова Британія, з якої здійснювались операції на Соломонових островах та сході Нової Гвінеї). Можливо відзначити, що на той час у цьому регіоні вже почалась шестимісячна битва за Гуадалканал і японське командування спрямовувало сюди численні підкріплення та ресурси.

2 листопада – 8 грудня 1942-го «Нагоя-Мару» провело ще один рейс з Токійської затоки до Меланезії та назад, під час якого з 14 по 22 листопада перебувало у Рабаулі.

17 – 29 січня 1943-го судно прослідувало з Токійської затоки до Рабаула, проте на цей раз його подальший маршрут не передбачав повернення до Японії. Натомість «Нагоя-Мару» відвідало Південно-Східну Азію, де побувало на східному узбережжі Борнео у Балікпапані (з 14 по 17 лютого та знову з 3 по 10 березня), у Макассарі на острові Целебес (19 – 22 лютого), на сході Яви у Сурабаї (24 лютого – 1 березня), а 19 березня повернулось у архіпелаг Бісмарка до Кавієнга. Потім 25 – 26 берзня судно перейшло до Рабаула, а 14 квітня нарешті повернулось у метрополію до Токійської затоки. 

26 травня – 4 червня 1943-го «Нагоя-Мару» з конвоєм №3526A прослідувало з Йокосуки на атол Трук у центральній частині Каролінського архіпелагу (ще до війни тут облаштували головну базу японського ВМФ у Океанії). На початку липня судно побувало на Палау (важливий транспортний хаб на заході Кароілнських островів), потім перейшло до Балікпапану, в першій половині серпня знову було у Рабаулі, а далі опинилось на Труці. 

27 серпня 19423-го «Нагоя-Мару» полишило Трук з конвоєм №4827. Останній рухався до Йокосуки, проте авіатранспорт залишився на Маріанських островах, причому на підході до них з «Нагоя-Мару» повідомили про невдалий напад підводного човна, тому з Сайпану назустріч вийшов переобладнаний тральщик «Фумі-Мару №2». 6 – 11 вересня «Нагоя-Мару» під охороною есмінця «Тачікадзе» прослідував з Сайпану до Рабаула.

На початку жовтня 1943-го «Нагоя-Мару» вже був у Південно-Східній Азії, де 5 – 15 жовтня відвідав Такао (наразі Гаосюн на Тайвані), а 19 – 21 жовтня побував у Манілі. Далі «Нагоя-Мару» прослідував в конвої до Палау, а 2 – 10 листопада перейшов звідси до Рабаула з конвоєм SO-205. 15 – 19 листопада судно прослідувало на Трук (конвой №2152), 1 – 5 грудня повернулось до Рабаула (конвой №1013), а потім знову попрямувало на Трук.

22 грудня 1943-го «Нагоя-Мару» вирушив з Труку до Японії в конвої №4222. Вже на завершальній ділянці маршруту конвой атакував підводний човен USS Herring. Вночі 1 січня 1944-го поблизу острова Аогасіма (архіпелаг Ідзу) він дав по найбільшому транспорту залп із трьох торпед, одна з яких поцілила «Нагоя-Мару». Боротьба за живучість торпедованого судна ускладнювалась штормом і в підсумку віддали наказ полишити «Нагоя-Мару», яке затонуло 2 січня. Есмінець «Ікадзучі» провів порятунок вцілілих, при цьому унаслідок інциденту загинули 1 член екіпажу та 120 пасажирів (всі або майже всі безпосередньо при влучанні торпеди).

Примітки

 
 
 
