

'''Вентвортська в'язниця''' — це колишня в'язниця та будівля школи, яка внесена до списку пам'яток культурної спадщини, а тепер музей (будівля в'язниці) і магазин старих товарів (резиденція в'язниць), розташована за адресою 112 Beverley Street, Вентворт, у Вентворт-Ширі, Новий Південний Уельс, Австралія. Він був розроблений Джеймсом Барнетом і побудований з 1879 по 1881 роки братами Віткомб, Хей. Він також відомий як Old Wentworth Gaol. Власність належить Департаменту первинної промисловості — Комісару західних земель, агентству уряду Нового Південного Уельсу. 21 жовтня 2016 року об’єкт було додано до Державного реєстру спадщини Нового Південного Уельсу.

Історія
сторожовий будинок .
Місце злиття річок Муррей і Дарлінг є традиційними землями народів Пааканті та Мараура. Існує обширна та багата археологічна спадщина, яка документує їхнє заняття в районах нижньої течії річки Дарлінг і Муррей; на регіональному рівні ця окупація датується приблизно 45 000 років тому, і є численні місця вздовж річок Муррей і Дарлінг, які містять докази заняття аборигенами приблизно 20 000 років тому і до теперішнього часу.

У 1829 році уряд Нового Південного Південного Уельсу направив дослідницьку групу, щоб простежити річку Мурумбіджі під керівництвом Чарльза Стерта. Стерт, перший європеєць, який ризикнув відвідати регіон Муррей-Дарлінг, слідував за річкою Меррамбіджі до її злиття з річкою Муррей, а потім вниз за течією до злиття з річкою Дарлінг. Стерт зіткнувся з великою кількістю аборигенів поблизу перехрестя Муррей/Дарлінг, але його експедиція загалом мала мирні, хоча й обережні зустрічі та взаємодії. Подальші експедиції в цьому регіоні, як-от та під проводом майора Томаса Мітчелла в 1836 році, були затьмарені насильством. У 1836 році Мітчелл розпочав свою третю експедицію вглиб Австралії з метою завершити дослідження річки Дарлінг. Між Юстоном і Мілдурою, у місці, яке зараз відомо як гора Дисперсія, дослідницька група супроводжувалася групою до 180 аборигенів. Мітчелл організував засідку, і щонайменше 7 аборигенів були вбиті, і було зроблено 70 або 80 пострілів.

У 1838 році Джозеф Годон і Чарльз Бонні, перші з «переселенців», перегнали худобу з Нового Південного Уельсу до Аделаїди вздовж північного берега річки Муррей, перетнувши нижню течію річки Дарлінг. Інші жителі сухопутних земель почали слідувати тим самим маршрутом, і перехрестя Мюррей/Дарлінг стало місцем для табору, відомим як Ходонс Форд. Пізніше поселення було названо Дарлінг-Джанкшн. Невеликі конфлікти між переселенцями та аборигенами розвивалися, оскільки все більше і більше переселенців проходили, паслися та завдавали шкоди традиційним землям народів Пааканті та Мараура. Ці конфлікти з переселенцями загострилися, кульмінацією яких стала сумнозвісна різанина на річці Руфус 1841 року біля озера Вікторія, де близько 35 аборигенів були застрелені поліцією та переселенцями.

Застереження
Станом на 15 березня 2016 року стан тканини вважається відмінним. Більшість зовнішніх і внутрішніх поверхонь було відреставровано та доглянуто протягом останніх 20 років.

З 1995 року Рада Вентворт-Ширу запровадила комплексну програму реставрації, включаючи ремонт усіх шиферних дахів, нових водостоків, захисту цегляних стін від солі, зовнішнього та внутрішнього фарбування та інтерпретації. Більшість зовнішніх і внутрішніх поверхонь було відреставровано та доглянуто протягом останніх 20 років. У 2012 році було завершено проект по відновленню зношеної цегляної кладки шляхом ін’єкції силікону в нижні периметральні стіни, фарбування будівель в’язниці, покращення дренажу та озеленення території.

Стан тканини в цілому вважається відмінним. З 1995 року графство Вентворт здійснило комплексну програму реставрації, включаючи ремонт усіх шиферних дахів, нових водостоків, захисту цегляних стін від солі, зовнішнього та внутрішнього фарбування та інтерпретації. Більшість зовнішніх і внутрішніх поверхонь було відреставровано та доглянуто протягом останніх 20 років. У 2012 році було завершено проект по відновленню зношеної цегляної кладки шляхом ін’єкції силікону в нижні периметральні стіни, фарбування будівель в’язниці, покращення дренажу та озеленення території.

Примітки

