

Феноменологія духу (нім. Die Phänomenologie des Geistes) - одне з центральних філософських творів Гегеля опублікований в 1807 році, що зробив значний внесок у розвиток європейської філософії.

До публікації цієї роботи Гегель йшов пліч-о-пліч з Шеллінгом, але у "Феноменології духу" він остаточно звільнився від впливу Шеллінга і створив свою власну оригінальну філософську систему.

Питання "Феноменології духу" були згодом узагальнені Гегелем в "Енциклопедії філософських наук" (опублікованій у 1817 році), в якій вони були включені як частина "Суб'єктивного духу" до загальної "Філософії духу" (до якої також входять "Об'єктивний дух" і "Абсолютний дух”).

Зміст


Переклад українською
Ґеорґ Геґель. Феноменолоґія духу. - К: Основи, 2004, - 548 ст. 

Примітки

