{|





Ro-4 (呂号第四潜水艦) – підводний човен Імперського флоту Японії. До введення у Японії в першій половині 1920-х років нової системи найменування підводних човнів носив назву «Підводний човен №32» (第三十二潜水艦).

У другій половині 1910-х компанія Kawasaki придбала в італійської Fiat-Laurenti проект підводного човна, за яким спорудила 2 корабля, відомі як тип F1. Їх конструкція виявилась невдалою, зокрема, через слабкий корпус максимальну глибину занурення обмежили 20 метрами при при проектному показнику у 50 метрів. Японські інженери створили удосконалений проект – тип F2, який мав підсилений корпус та максимальну глибину у 30,5 метра. Втім, конструкція все рівно не відповідала вимогам ВМФ, зокрема, італійські дизельні двигуни забезпечували фактичну надводну швидкість лише у 14 вузлів замість очікуваних 17 вузлів. Як наслідок, на основі F2 не створили будь-яких інших типів підводних човнів.

Одним з представників типу F2 став «Підводний човнен №32», який завершили будівництвом у травні 1922 року та класифікували як належний до 2-го класу. Корабель включили до складу 23-ї дивізії підводних човнів, що відносилась до військово-морського округу Сасебо (за виключенням піврічного перебування у 1925-му у складі Першого флоту).

1 листопада 1924-го «Підводний човен №32»  перейменували на Ro-4.

1 квітня 1932-го Ro-4 виключили зі списків ВМФ. 15 грудня 1933-го корпус колишнього підводного човна призначили для використання як понтон та позначили №3020. Відомо, що наприкінці війни він служив плавучим причалом в Шанхаї на річці Хуанпу.

Примітки


