

	

Секретнюк Іван Омелянович народився 3 листопада 1922 року у селищі Нововолодимирівка Березневатського району Миколаївської області.

До лав Радянської Армії Іван Омелянович був призваний в червні 1941 року.

У травні 1942 року закінчив Сухумське піхотне училище. Як відмінник бойової і політичної підготовки у званні лейтенанта був залишений в училищі і призначений командиром взводу курсантів.

У серпні 1942 року. молодого лейтенанта у складі училища кинули на фронт. Військового досвіду він набував під час боїв за Кавказ: у складі 810-го стрілецького полку обороняв Клухорський перевал на Військово-сухумській дорозі. Завданням було зупинити просування ворога на побережжя Чорного моря.  З Кавказьких гір дивізія перейшла у наступ на Краснодарський край , дійшовши до Абінської станції. 

У травні 1943 року  Іван Секретнюк був поранений та відправлений до шпиталю в місто Володимир . 
І.О.Секретнюк у шпиталі м.Володимир, травень 1943рік.
Після шпиталю знову потрапив до свого полку , який в цей час був на переформуванні . Зі всієї дивізії , в якій нараховувалося 10 тисяч осіб  вийшло на переформування всього 154 людини , частина загинула інші перебували на лікувані у госпіталі. 

Напередодні битви за р.Дніпро  Секретнюк був призначений командиром 1-ї стрілецької роти 810-го стрілецького полку.    

У вересні 1943 року, рота, якою командував Іван Омелянович, підійшла до Дніпра біля м.Дніпродзержинська. Основні сили армії зосередилися в напрямку селища Аули, а 394 дивізія, її 808 і 810 стрілецькі полки вийшли до берегів Дніпра в напрямку селища Карнаухівка. Після кровопролитних боїв за кожен клаптик землі на підступах до Дніпра солдати і командири підходили до річки. Потім було дано наказ висадитися на правому березі Дніпра в районі села Карнаухівка і забезпечити переправу батальйону. Задачу, поставлену перед батальйоном, було виконано, відволікаючий плацдарм на світанку 1 жовтня 1943 року було створено. Сили були нерівні, полк взяли в котел , бої йшли запеклі, боролися до останнього патрона, стала відмовляти засипана піском зброя , серед живих залишалися одиниці. Сам Іван Омелянович був важко поранений, чотири доби повз до р. Дніпра щоб напитися води і сісти на човен який був поруч аби переплевти до своїх , але його знайшли німці та забрали до полону.

Потрапив до концтабору , що знаходився у місті Славута . В самому концтаборі були тяжкі умови для виживання , в день вмирала велика кількість людей із-за відсутності лікування , не достатньої кількості їжі та відсутності будь якого лікування. 

23 квітня 1945році до табору прийшла червона армія яка визволила ув'язнених. Сам Іван Омелянович був визволений та відправлений до шпиталя , бу нагороджений орденом Вітчизняної війни

І ступеня. через певний час повернувся до дому інвалідом 2-ї групи та десять років провів на милицях. 

І.О.Секретнюк з І.М. Рогачовим на місці колишніх боїв. 1977р.
Після війни у 1958 році пішов вчитися до Миколаївського педагогічного інституту. Після цього пішов працювати директором до Березнеговатівської восьмирічної школи №2. 

Незабаром його розшукали та запросили до м. Дніпродзержинська за рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської Ради депутатів трудящих від 25 жовтня 1968 року №885 Секретнюку Івану Омеляновичу – учаснику визволення міста в районі Карнаухівського плацдарму за подвиг, здійснений при форсуванні річки Дніпро в районі міста Дніпродзержинська та у зв’язку з 25-річчям визволення міста від німецько-фашистських загарбників присвоєно звання «Почесний громадянин міста Дніпродзержинська» й незабаром переїхав до цього міста. 

Почав викладати у середній школі №38 у Карнаухівці , мав ідею про будівництво нового приміщення для школи , Трест "Дніпрохімбуд" допоміг з будівельними матеріалами. Карнаухівська селищна рада виділила земельну ділянку неподалік від старого корпуса школи №38.  

Восени 1971року почалося закладання фундаменту нової школи. В фундамент школи поклали капсулу з листом майбутньому поколінню. 
Закладеня фундаменту школи СЗШ №38 І.О.Секретнюка 1971р.
1 вересня 1972 році діти пішли до школи на свято першого дзвоника. Будівельники вручили символічний ключ від школи директору І.О.Секретнюку. Школа могла вмістити в собі від 900-1000 учнів. 

З 2011 року комунальний заклад «Середня загальноосвітня школа №38» у селищі Карнаухівка носить ім’я свого колишнього директора.

Також за ініціативою І.О.Секретнюка було встановлено на лівому березі р. Дніпра обеліск на тому місці , звідки в 1943році штурмовими ротами почалося форсування річки. 

Помер Секретнюк Іван Омелянович 4 лютого 2003 року.

__ІНДЕКС__
__БЕЗ_РЕДАГУВ_РОЗДІЛУ__
__ПОСИЛАННЯ_НА_НОВИЙ_РОЗДІЛ__