

Микола Геронтійович Лампе́ка ( 26 грудня 1954, Рачин) — український художник декоративної кераміки, скульптор, дизайнер і педагог; член Спілки дизайнерів України з 1987 року та Спілки художників. України з 1994 року. Лауреат Премії імені Катерини Білокур. Чоловік художниці Наталії Черниченко-Лампеки.

Біографія
Народився 26 грудня 1954 року в селі Рачині (нині Дубенський район Рівненської області, Україна). 1982 року закінчив Львівський інститут декоративного та прикладного мистецтва, де навчався зокрема у Михайлп Гладкого, Бориса Горбалюка, Дмитра Крвавича, Івана Франка. Дипломна робота — чайно-кавовий сервіз «Унікальний» до 1500-річчя Києва (керівник Борис Горбалюк, оцінка — відмінно).

Упродовж 1982—1997 років працював на Київському експериментальному кераміко-художньому заводі/ВАТ «ДЕФФА»; у 1997—2000 роках викладав у Київській дитячій академії мистецтв; з 2000 року — в Київському інституті декоративно-прикладного мистецтва і дизайну: з 2007 року — доцент кафедри рисунку; з 2008 року — доцент кафедри графічного дизайну Інституту дизайну і ландшафтного мистецтва Національної академії керівівних кадрів культури і мистецтв. Живе в Києві в будинку на вуиці Архітектора Вербицького, № 10-А, квартира № 163.

Творчість
Працює в галузі декоративно-ужиткового мистецтва (кераміка). У 1980–1990-х роках створив форми зразків художнього фарфору для промислового виробництва. Разом із дружиною виконав серії ужиткового порцелянового посуду і плас­тики малих форм. Серед робіт:

;порцеляна
* лікеро-кавовий сервіз «1500 років Києву» (1982);
* кухоль «Козацький» (1984);
* ваза «Серпанок» (1985);
* кавовий сервіз «Карпати» (1987);
* чайнмй сервіз «Снігур» (1987);
* ваза інтер'єрна з портретом Тараса Шевченка (1987);
* чайний сервіз «Кабінетний» (1989);
* ваза «Зоря» (1990-ті, у спів­авторстві);
* набір ваз «Про­щання із Седневом» (1990);
* набір ваз «Інтер'єр­ні» (1996);
* кавовий сервіз «Спелеолог» (1999);
;керамічні композиції
* «Дощик» (1990);
* «Реквієм» (1990);
* «Реверсія» (1990);
* «Блага вість» (1992);
* «Проталини» (1993);
* «Людина і дерево» (2014);
;монументально-декоративні і садово-паркові скульптури
* скульптурний знак «Архістратиг Михаїл (до 300-річчя Харкова)» у Харкові (2003, у спів­авторстві);
* «Акин (Народний музикант)», «Адам і Єва» (обидві — 2011), «Кобланди Батир» (2012) у парках міста Усть-Каменогорська у Казахстані;
* «Щастя» у парку міста Ізміра у Туреччині (2013);
* «Світовид» у туристичному комплексі «Буковель» Івано-Франківської області (2013);
* «На камені ноги мию» у Центральному парку міста Миколаєва Львівської області (2014);
;інше
* керамічне панно «Аркадія» в санаторії «Аркадія» в Одесі (1993, у спів­авторстві);
* декоративна скульптура «Біля дзеркала» (1999);
* декоративні металеві решітки в інтер'єрі залу засідань Адміністрації Президента Укра­їни в Києві (2004);
* декоративна таріль «Її світ (Присвята Марії Примаченко)» (2008);
* проєкт пам'ятника митрополиту Петру Могилі (2014).

Розробив моделі керамічних розеток для Михайлівського Золотоверхого собору та кахлі для печей у митрополичих палатах на території Софіївського собору в Києві.

Бере участь у всеукраїнськиї, все­союзних, міжнародних художніх виставках і симпозіумах кам'яної скульп­тури з 1982 року. Персональні виставки відбулися у Києві у 1993, 1999 роках.

Окремі роботи митця зберігаються в Національному музеї українського народного декоративного мистецтва у Києві, Музеї образотворчих мистецтв імені Олександра Білого у Чорноморську.

Примітки


Література
* 












