

Григорій II Юсеф (1823—1897) — патріарх Мелькітської греко-католицької церкви з 1864 по 1897 роки. Григорій розширив і модернізував церкву та її установи, брав участь у Першому Ватиканському соборі, де відстоював права східних католицьких церков.

Біографія
Народився 1823 року в місті Розетта неподалік Олександрії на півночі Єгипту. Його ім'я від народження Ханна Юсеф-Саюр. У 1840 році, в 16-річному віці, вступив до чернечого ордену василіянського сальваторіанського чину. У 1844 році він почав навчатися в єзуїтській семінарії Кесруан на горі Ліван. З 1847 по 1856 рік Юсеф вивчав філософію та теологію в Папській грецькій колегії Святого Атанасія в Римі, де він був висвячений на священника 11 червня 1854 року. Після повернення на Близький Схід, новообраний патріарх Клемент Багут призначив єпископом Акко і Галілеї.

У 1864 році Багут зрікся престолу і синод 29 вересня 1964 року обрав Юсефа патріархом. Юсеф взяв ім'я Григорій і був підтверджено папою Пієм IX 27 березня 1865 року. Після обрання патріарх Григорій працював над відновленням миру в релігійній громаді та успішно подолав розкол в мелькітській церкві. Він також зосередився на вдосконаленні церковних установ і заснував Патріаршу колегію в Бейруті в 1865 році та Патріаршу колегію в Дамаску в 1875 році, а також знову відкрив мелькітську семінарію в Айн-Тразі в 1866 році. Григорій сприяв встановленню семінарії св. Анни в Єрусалимі білими отцями в 1882 році для підготовки мелькітського духовенства.

Помер патріарх Григорій 13 липня 1897 року в Дамаску. Після його смерті його наступником на посаді патріарха став Баракат Джарайджірі, який прийняв ім'я Петро IV.

Примітки


Посилання
*
* 







