Юридична школа «Лінкольн Інн».
Майлз Корбет (1595 – 1662) — відомий англійський та ірландський політик та юрист XVII століття, депутат парламенту Англії, третій уповноважений комісар Великої Державної Печатки Ірландії в 1655 – 1656 роках. Був одним із тих, хто виніс смертний вирок королю Англії Карлу І. 

Життєпис 
Майлз Корбет був сином сера Томаса Корбета зі Спроустона, Норфолк, Англія і молодшим братом сера Джона Корбета, І баронета Корбет, депутата парламенту від Грейт-Ярмута з 1625 по 1629 рік. Освіту отримав в юридичній школі «Лінкольн Інн». Отримав посаду судового реєстратора в Грейт-Ярмут. 

Майлз Корбет був обраний депутатом Палати громад парламенту Англії від Грейт-Ярмута, Англія на місце свого брата Джона і був депутатом в 1640 – 1653 роках. Майлз Корбет підписав смертний вирок королю Англії, Шотландії та Ірландії Карлу I. У 1644 році він отримав посаду клерка Вардського суду. У 1649 році Олівер Кромвель надав Майлзу Корбету замок Малахайд після завоювання Ірландії. Замок був повернутий своїм предкам-власникам у 1660 році після реставрації монархії і сходження на трон короля Англії Карла II. У 1655 році Майлз Корбет був призначений головним бароном казначейства Ірландії. Після реставрації монархії в Англії новим королем Карлом II у 1660 році всі 59 чоловіків, які підписали смертний вирок Карлу I, опинилися у серйозній небезпеці, оскільки їх вважали вбивцями короля. Майлз Корбет, як і багато хто з цих 59 суддів та парламентарів, втік з Англії. Він поїхав до Нідерландів, де, як він думав, буде в безпеці. Однак разом із двома іншими вбивцями короля (Джоном Окі та Джоном Баркстедом) він був заарештований англійським послом у Нідерландах сером Джорджем Даунінгом і повернувся до Англії під охороною. Після суду його визнали винним і стратили 19 квітня 1662 року. У своїй передсмертній промові він сказав: «Коли мене вперше вибрали служити в парламенті, я мав маєток. Я втратив його на службі в парламенті. Я ніколи не купував землі короля чи єпископа. Я думав, що мені достатньо того, що я маю, принаймні, я був цим задоволений. Я міг служити Богу, і я прагнув добра для своєї країни…»

Джерела
*  Firth, Charles Harding (1887). "Corbet, Miles". In Stephen, Leslie (ed.). Dictionary of National Biography. Vol. 12. London: Smith, Elder & Co. pp. 202–203.
* David Plant (2 August 2005). "Biography of Miles Corbet". British-civil-wars.co.uk. Retrieved 16 August 2014.
* Barber, Sarah. "Corbett, Miles (1594/5–1662)". Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004.



