
Калмикія у сучасних кордонах
декларації незалежності
Калмикія (також неоф. Ойрат-Калмикія) — субєкт РФ, лідери якого проголосили незалежність від 28 жовтня 2022 року коли після підпису декларації незалежності не дивлячись на те, що законодавство РФ не містить законодавчо закріпленого механізму виходу субєктів із федерації та не передбачає таких прав та свобод. Декларацією проголошено головний орган влади — Конгрес Ойрат-Калмицького народу.

Історія

Перші незалежні держави Калмикії

У XVI—XVII століттях, у результаті потужної експансії, калмики зайняли величезні території від Дону до Єнісею по широті й від Уралу до меж Індії по довготі. В 1640 році на з'їзді калмицьких (ойратських) ханів у передгір'ях Тарбагатайського гірського хребта був прийнятий загальнокалмицький (ойратський) звід законів Ікі Цааджин Бічік (традиційно переводиться як «Велике Степове Укладення») який інституалізував єдиний правовий простір від Кавказу до меж Індії.

Найбільша імперія кочівників нового часу відома зараз за назвою Джунгарське ханство. Сучасна Калмикія є, фактично, осколком цієї держави.

В 1698 р. під час правління хана Аюки відбувся розрив волзьких калмиків із Джунгарією. Утворилося самостійне Калмицьке ханство. Після смерті Аюки, Калмицьке ханство попадає в залежність від Росії.

Калмикія в період радянської окупації

У Росії 4 листопада 1920, була утворена Калмицька АО, перетворена 20 жовтня 1935 в АРСР. У повоєнні часи більша частина діаспори переселилася до США.

Під час Німецько-радянської війни планувалося утворення Генерального комісаріату Калмикія, який би включав територію Калмицької АРСР, Астраханської області та південно-східну частину Ростовської області, входячи до складу Райхскомісаріату Кавказ. У грудні 1943 р. калмики за обвинуваченням у масовому зрадництві Радянської Батьківщини були депортовані в райони Сибіру: Алтайський, Красноярський краї, Томську, Омську области. Під час депортації загинуло більше третини народу.

Після ліквідації калмицької автономії й висилки всього калмицького народу в райони Сибіру в 1943 році, на дослідження калмицької історії була накладена негласна заборона. На момент депортації калмицького народу в 1943 році 10 калмикам було присвоєно звання Героя Радянського Союзу. Першим з калмиків дане звання отримав Ердні Деліков, покликаний з Кетченеровського улусу і полеглий смертю хоробрих на донській землі в 1942 р. При форсуванні Дніпра зробив подвиг Микола Санжиров, удостоєний звання Героя Радянського Союзу, загиблий потім при звільненні правобережної України.

Звання Героя був удостоєний видатний державний діяч калмик Б. Б. Городовіков. Б. Б. Городовіков на початку Німецько-радянської війни командував кавалерійським полком, потім став командувати дивізією. У червні 1944 року 184-та стрілецька Духовщинська дивізія під командуванням генерал-майора Городовікова у складі корпусу розгромила Вітебське угрупування супротивника. Форсувавши р. Німан, дивізія захопила плацдарм з подальшим його розширенням і поглибленням. Переслідуючи супротивника в західному напрямі, до межі з Східною Пруссією, дивізія 2 серпня 1944 року опанувала двома лініями оборони супротивника, 15 серпня у складі ударної групи атакувала ворога в районі Блюви-матерни. До 6 годин 17 серпня дивізія першої вийшла на державний кордон з Пруссією. 25 квітня 1945 року Б. Б. Городовікову присвоєне звання Героя Радянського Союзу.

Більше 700 дівчат Калмикії героїчно билися під Москвою, Сталінградом, у складі Каспійської флотилії, 28-ї Армії на території своєї республіки, 110-ю ОККД і на інших ділянках Другої Світової війни. Серед них: Марія Саранова, Валентина Капканова, Марія Бадалдаєва, Олександра Сангаджієва, Надія Дарбакова, Клавдія Гаряєва і ін. Покривши себе неувядаємой славою, віддали свої молоді життя.

У 1968 році Міністерство оборони СРСР опублікувало інформаційне повідомлення, в якому був приведений рейтинг «місць за героїзмом», в якому калмики зайняли друге місце з одним Героєм СРСР на 20 осіб. Перше місце зайняли осетини.

Згадування про калмиків були вилучені з енциклопедій і навіть художніх книг. А в академічних колах був «винайдений» новий народ — ойрати. Історія калмиків була штучно розділена на історію ойратів і історію калмиків. Хоча обоє цих назви — «калмики» і «ойрати» є назвами того самого народу, перша назва — тюркського, а друге — монгольського походження.

Автономна республіка була скасована, а після реабілітації народу в 1956 удруге відтворена спочатку 9 січня 1957 як автономна область, а потім 29 липня 1958 як АРСР. В 1990 була прийнята декларація про суверенітет і перетворення Калмикії в союзну республіку (РСР). Прийняте в 1994 «Степове Укладення», назване так на згадку «конституції» Джунгарського ханства, визнало республіку суб'єктом і невід'ємною частиною Російської Федерації, одночасно декларуючи наступність по лінії Джунгарське ханство — Республіка Калмикія.

Референдум 1990
В 1990 році був вдалий референдум. Калмицька АРСР була перетворена в Калмицьку РСР та проїснувала майже два роки. Була обрана влада з ціллю створити демократичну державу 

Декларація незалежності
Підготовка
26 жовтня Конгрес ойрат-калмицького народу, легітимний та єдиний представницький орган калмиків, ухвалив декларацію, в якій заявив про прагнення до незалежності.

"Оголошуємо про рішучість добиватися виходу Республіки Калмикія зі складу Російської Федерації, проголошення та створення суверенної незалежної держави", - йдеться у тексті декларації.
Прийняття
28 жовтня 2022 Конгрес Ойрат-Калмицького Народу оголосив про прийняття Декларації незалежності Республіки Калмикія. 29 жовтня незалежна Калмикія звернулася до ООН з проханням визнати суверенітет.

Адміністративне ділення

Республіка Калмикія по плану буде включати в себе спочатку території суб'єкту Калмикії а після розпаду росії Астраханську область. 

Джерела
*  Лідери калмицького народу звернулися до світу із закликом визнати незалежність Калмикії, — правозахисник// UA.TV-Freedom? 29 жовтня 2022 року

Посилання
*  Один із суб'єктів РФ повідомляє про незалежністьі// Главком, 28 жовтня 2022, Процитовано 29 жовтня 2022 року
*  Конгресс ойрат-калмыцкого народа опубликовал декларацию о независимости Калмыкии// Радио Свобода, Кавказ.Реалии, 28 жовтня 2022, Процитовано 29 жовтня 2022 року





 


