
Палінгенезія (від   - знову і  - становлення, народження) - теорія німецького філософа Артура Шопенгауера котра стверджує, що воля людини ніколи не вмирає, а проявляє себе знову в нових проявах, індивідах. Водночас Шопенгауер заперечує принцип  реінкарнації про переселення конкретної душі. Теорія палінгенезії була викладена у другому томі його книги « Світ як воля і уявлення » — зокрема, у розділі «Смерть та її ставлення до неруйнівності нашої істоти».

Палінгенезія розглядає просторові кордони між людьми метафізично значущими, тобто одна особистість не може існувати одночасно у двох або кількох місцях простору.

Сам термін палінгенезія вперше зустрічається в Новому Завіті - παλιγγενεσία - (  ;  ) і перекладається на українську мову як пакибуття, то як відродження. В інших перекладах цей термін звучить як Wiedergeburt та regeneratio . У перекладі на російську, звучить як пакибытие. 

Загальна характеристика
У своєму творі Шопенгауер стверджує:

Шопенгауер заперечував можливість збереження після руйнування тіла індивідуального «Я» з усіма його спогадами. Руйнування мозку та свідомості що означає повне знищення особистості. З іншого боку, унікальна як така, воля кожної людини не схильна до знищення. Воля людини зберігається після розпаду тіла і згодом ця воля проявляється у новій інтелектуальній оболонці. Нова особистість постає зовсім відмінною від старої. 

Шопенгауер відмовляється говорити про метемпсихоз, тобто «перехід цілої так званої душі в інше тіло», воліючи іменувати свою теорію «палінгенезією», під якою він розумів «розкладання і новоутворення індивіда, причому залишається лише його воля, яка, приймаючи образ нової істоти, Отримує новий інтелект». 

Фактично в ідеї Шопенгауера про «незнищенність нашої істоти» можна знайти наступність з ідеями давньогрецького філософа Парменіда про відсутність небуття.

У відповідь на можливу критику палінгенезії Шопенгауер пише:


Сучасний стан

Погляди Шредінгера
Одним із мислителів, який заявив про зв'язок своїх поглядів з думками Шопенгауера, є австрійський фізик-теоретик, лауреат Нобелівської премії з фізики (1933) Ервін Шредінгер .  У той же час Шредінгер, на думку  , дотримувався більш радикальних поглядів , які Колак назвав відкритим індивідуалізмом .

Філософ Мераб Мамардашвілі в такий спосіб викладає погляди Шредінгера: 


Сучасна психологія
У психології існує ряд близьких один одному теорій, які можуть доповнити теорію Артура Шопенгауера. До них частково відносяться ідеї системної сімейної психотерапії Вірджинії Сатир . Також відомий метод сімейних розстановок Берта Хеллінгера, заснований на припущенні, що частини особистості померлих (або не доступних для спілкування) членів сім'ї проявляються в поведінці живих членів сім'ї, або в моделях їх спілкування між собою. На подібних уявленнях також засновано трансактний аналіз Еріка Берна та Клода Штайнера. Ерік Берн вважав що у структурі дитині існують окремі компоненти, що зберігають моделі поведінки його батьків стосовно нього, і відтворювані їм у подібних соціальних обставин, наприклад під час спілкування зі своїми дітьми.

Примітки


Посилання

*  Шопенгауер А.  «Смерть та її ставлення до неруйнівності нашої істоти» (з твору «Світ як воля і уявлення»)
*  Стаття «Palingenesis» у Британській енциклопедії (11-е видання)
*  Шредінгер Е.  «Пошук шляху»



