
Зага́льний катало́г тума́нностей і зо́ряних ску́пчень (іноді — просто Загальний каталог, від ) був опублікований Джоном Гершелем 1864 року. Містив близько 5000 об'єктів, половину з яких спостерігав сам Джон, а іншу половину — його батько Вільям.

1880 року Джон Людвіг Еміль Дрейер взяв цей каталог за основу для свого Нового загального каталогу (NGC).

Історія
«Каталог туманностей і скупчень зір» () був вперше опублікований у 1786 році Вільямом Гершелем у «Філософських роботах Лондонського королівського товариства». У 1789 році Гершель додав ще 1000 записів і, нарешті, ще 500 у 1802 році, довівши загальну кількість до 2500 записів. Значна частина роботи над каталогом була виконана сестрою Вільяма Гершеля — Кароліною Гершель, хоч її ім'я і не було вказано в якості співавторки. Цей каталог поклав початок використанню літер і каталожних номерів як ідентифікаторів. Кожен об'єкт в каталозі позначається великою літерою «H», за якою йде номер запису в каталозі.

У 1864 році каталог був розширений до «Загального каталогу туманностей і скупчень зір» () Джоном Гершелем (сином Вільяма). «Загального каталог» містив 5079 записів. Пізніше додаткове видання каталогу було опубліковано посмертно як «Загальний каталог 10300 кратних і подвійних зір». Об'єкти позначалися маленькою літерою «h», за якою слідував в номер каталозі.

У 1878 році Джон Людвіг Еміль Дреєр опублікував додаток до «Загального каталогу». У 1886 році він запропонував створити другий додаток до Генерального каталогу, але Королівське астрономічне товариство попросило Дрейєра скласти нову версію. Це призвело до публікації Нового загального каталогу (NGC) у 1888 році та двох його розширень, Індексних каталогів (IC) у 1895 та 1908 роках.

Примітки


Див. також
* Новий загальний каталог
* Індексний каталог

