
Caseasauria — одна з двох основних клад ранніх синапсидів, іншою є Eupelycosauria. Казеазаври наразі відомі лише з пізнього карбону та перми і включають дві зовні різні родини, малі комахоїдні або хижі Eothyrididae та великі травоїдні Caseidae. Ці дві групи поділяють ряд спеціалізованих ознак, пов'язаних із морфологією морди та зовнішньої носової раковини.

Предка казеазаврів можна простежити до комахо- чи вседного рептилоподібного синапсида з пенсильванського часу кам'яновугільного періоду, можливо, схожого на Archaeothyris, найдавнішого відомого синапсида. Казеазаврів було багато протягом пізньої частини ранньої перми, але до середньої перми різноманітність казеазаврів зменшилася, оскільки групу витіснили більш успішні терапсиди. Останній відомий Caseasauria вимер наприкінці гваделупського періоду (середня перма).

Опис
Серед найбільш помітних характеристик, що об'єднують казеазаврів, є збільшена ніздря та кінчик морди, який виступає над зубним рядом. Ранні казеазаври, включаючи всіх еотирідідів, були відносно невеликими тваринами. Однак більшість казеїд досягали більших розмірів, а деякі казеїди, такі як Cotylorhynchus і Alierasaurus, були одними з найбільших наземних тварин ранньої перми. Ці великі травоїдні таксони досягали довжини від 4 до 6 метрів і маси від 330 до 500 кілограмів.

Палеоекологія
Палеоекологія казеїд дискутується. Зазвичай вони інтерпретуються як наземні тварини сухих гірських середовищ існування. Однак казеїди демонструють подібну мікроструктуру кісток до китоподібних і ластоногих, що призвело до гіпотези, що вони вели водний спосіб життя. Ця гіпотеза була оскаржена на тій підставі, що мікроструктура їх кісток нагадує повністю пелагічних тварин і не схожа на мікроструктуру кісток напівводних тварин, але план тіла казеїдів не відповідає пелагічному способу життя. Крім того, скам'янілості казеїд переважно пов'язані з посушливими гірськими відкладеннями.

Класифікація






Примітки


Джерела

*
*
*





