

Сепінгган – індонезійське офшорне нафтогазове родовище, виявлене у Макасарській протоці за два десятки кілометрів на південний схід від Балікпапану.

Сепінгган відноситься до нафтогазового басейну Кутей. Родовище відкрили у 1973 році унаслідок спорудження свердловини Sepinggan-1, закладеної в районі з глибиною моря 43 метра. Вона досягнула довжини у 3810 метрів та пройшла через чотири нафто/газонасичені інтервали, розташовані на глибинах від 1262 до 1730 метрів. Відомо також, що під час подальшої розвідки значні притоки нафти отримали з інтервалів 2477 – 2486, 2506 – 2520 та 3148 – 3154 метра.

Поклади вуглеводнів на Сеппінган виявлені у пісковиках епохи міоцену, поява яких пов’язана зі стародавньою дельтою Сепінгган.

В межах розробки родовища встановили цілий ряд стаціонарних платформ та пробурили кілька десятків свердловин. Видобуток на Сепінгган стартував у 1977-му і досягнув піку в 1991-му з показником у 26 тисяч барелів на добу (із 30 свердловин). Піковий видобуток попутного газу прийшовся на той же 1991 рік та становив 1,5 млн м3 на добу (із 33 свердловин). При цьому станом на 1992 рік накопичений видобуток з родовища досягнув 68 млн барелів та 4,5 млрд м3 газу. 

В якийсь момент для інтенсифікації видобутку розпочали застосування газліфтного методу, для чого проклали мережу внутрішньопромислових трубопроводів діаметром 100 мм. Також до інфраструктури Сепінгган під’єднали платформи малих родовищ-сателітів Сегуні (виявлене у 1995 році) та Седжаді (відкрите в 1998 році).

Видачу продукції з Сепінгган організували за допомогою трубопроводу довжиною 25 км та діаметром 300 мм, який прямує до наземного терміналу Танджунг-Джумалі (можливо відзначити, що з урахуванням технічного стану трубопроводу на початку 2010-х провели роботи по його заміні)

Родовище відноситься до ліцензійної ділянки, роботами на якій займалась американська компанія Unocal (в 2005 році стала частиною нафтогазового гіганту Chevron).

Примітки








 
