Марія Штефанівна () — донька молдавського господаря Штефана Великого і його третьої жінки, волоської господарівни Марії Войкиці. Перша дружина руського князя Федора Михайловича Вишневецького.

Народилась після 1480 року. Мала старшого брата Богдана, майбутнього володаря країни, й сестру Анну. Молдавсько-німецька хроніка зазначає, що дівчата успадкували материну вроду («schoner tochter zwu»). З Федором Марія познайомилась, імовірно, під час польсько-молдавських переговорів в січні-лютому 1510 й того ж таки року, як припускає Ілона Чаманська, вони одружились. Богдан III спорядив сестрі багатий посаг, що його згідно з побутуючим у ВКЛ звичаєм вона записала на ім'я чоловіка, а натомість, вочевидь, отримала майнове забезпечення — на випадок смерті одного з подружжя. Згодом цей запис жінка підтвердила другим, остаточним тестаментом. 18 березня 7026 (1518) її не стало.

Достоту невідомо, де саме княжна мешкала; можливо, в містечку Перемиль, котре чоловік дістав від короля у 1511, чи десь-інде на Волині. Заповіла поховати себе в Києві; вибір, либонь, упав на Михайлівський собор, якому Федір Вишневецький, внесений до церковного пом'яника, робив пожертви.

1523 року новий господар Стефан IV Молодий звернувся до Сигізмунда Старого з проханням вернути на батьківщину прах тітки, а надто її придане («неколко тисячей золотых»), оскільки Марія не залишила по собі дітей. Великий князь дозволив вивезти тіло жінки, місцем останнього спочину котрої став Путнянський монастир. Однак домогтись повернення «скарбу» не вдалося. Відтак спробу повторив наступний молдавський правитель, Петру Рареш, теж безрезультатно: Сигізмунд з пани-радою виніс присуд на користь Федора Вишневецького.

Надгробок Марії Штефанівни (177 x 63 x 14 см) встановлений поруч з могилою брата, під тим же навісом, на рівні підлоги, обік південної стіни пронаоса монастирської церкви. Центральна частина плити оздоблена рослинним орнаментом у вигляді стебел з пальметами. Її ліва сторона і північно-західна грань зруйновані, південно-східна грань, колись пошкоджена, була відновлена. На ній великими літерами вирізьблений плоскорельєфний напис церковнослов'янською мовою, початок і кінець якого з лівого та нижнього боків потьмяніли від часу:



В 1856 році археологічна комісія провела ексгумацію могили, виявивши там залишки одягу, пошитого золотими й срібними нитками, із золотою бахромою та галунами, а так само перлинні прикраси, срібні ґудзики й 2 золоті шкатулки з бірюзою та рубінами.

Джерела

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 




