


Анн Лакатон (народилася 2 серпня 1955)  — французька архітекторка і педагог. Вона керує Lacaton & Vassal разом з Жаном-Філіппом Вассалом. Пара разом отримала Прітцкерівську премію у 2021 році.

Молодість і освіта
Вона народилася в Сен-Парду-ла-Рив'єр 2 серпня 1955 року. Лакатон закінчила факультет архітектури в École nationale supérieure d'architecture et de paysage de Bordeaux (Вища національна школа архітектури і пейзажу в Бордо) і отримала ступінь магістра з міського планування в Університеті Бордо в 1984 році. Лакатон часто відвідувала Вассала в Нігері, і працювала там архітекторкою і містобудівником; вони збудували свій перший спільний проект — солом’яну хатину.

Архітектурна практика
У 1987 році Лакатон створила компанію Lacaton & Vassal разом з Жаном-Філіппом Вассалом. Компанія спочатку базувалася в Бордо, а в 2000 році переїхала до Парижа. Робота Lacaton & Vassal зосереджена на здешевленому будівництві. Велика кількість проєктів є гібридом між сучасною концепцією будівництва та більш різноманітними техніками, що порушує стандартну практику будівельних підрядників.

Фірма відремонтувала музей сучасного мистецтва Токійський палац в Парижі, завершивши у 2001 році. У 2003 році цей проект, повністю реконструйований будинок у стилі арт-деко біля Сени, увійшов до короткого списку премії Міса ЄС.

2005 року компанія Lacaton & Vassal та архітектор Фредерік Дрюо були обрані для реконструкції Tour Bois le Prêtre, 17–поверхової житлової будівлі на північній околиці Парижа. Вона була спроєктована архітектором Раймондом Лопесом у 1957 році. Команда зрізала більшу частину товстих фасадних панелей, встановивши на їх місці балкони та великі розсувні вікна, впустивши в квартири більше природного світла. Юніти також були розширені та відкриті, і фірма встановила нову сантехніку, ванні кімнати, вентиляцію та електричні системи. У 2013 році проєкт отримав друге місце в номінації «Дизайн року» від Музею дизайну Великобританії, ставши першим у категорії «архітектура».
 Школа архітектури, Нант
Компанія також працювала з École Nationale Supérieure d'Architecture у Нанті; проєкт колекції мистецтва FRAC Nord-Pas de Calais у Дюнкерку; житловий будинок Cap Ferret в Cap Ferret, і Grand Parc Bordeaux (з Фредеріком Дрюо та Крістофом Гутеном). Цей останній проект став переможцем у нагороді EU Mies 2019 за найкращу сучасну архітектуру в Європі.

Lacaton & Vassal працювали з Фредеріком Дрюо над проєктами сталого житлового будівництва, переосмислюючи старе соціальне житло епохи 1960–х років у проекті під назвою Plus. Plus — це ініціатива переобладнати старе соціальне житло в кращі житлові будинки. Вони опублікували літературу про проект.

Академічна кар'єра
Лакатон була запрошена професором у Вищій технічній школі архітектури Мадрида (2007–2013); Федеральна політехнічна школа Лозанни (2004, 2006, 2010–2011 та 2017–2018); Університет Флориди (2012); Університет штату Нью-Йорк у Буффало (2013); Pavillon Neuflize OBC-Palais de Tokyo у Парижі (2013–2014); і у Гарвардський університет. У 2017 році Лакатон була призначена доценткою кафедри архітектури та дизайну Федеральної вищої технічної школи Цюриха.

Її академічне викладання зосереджено на ідеологічному та соціально–політичному підході до архітектури. Проекти та конструкції Анн Лакатон призначені для використання людиною, а не для демонстрації, зацікавлених і залучених людей. Її проекти спрямовані на сприяння участі користувачів, наприклад мешканців територій, які перебудовуються. Анн Лакатон була членом журі The Daylight Award у 2020 та 2022 роках.

Нагороди

Lacaton & Vassal

* Lauréats des Albums de la Jeune Architecture, Франція – 1991 
* Гран-прі National d'Architecture Jeune Talent, Франція – 1999 
* Премія Еріха Шеллінга − 2006 
* Фонд Еріха Шеллінга, нагорода Карлсруе «Стійкість та житлові інновації», місто Мадрид – 2006 
* Міжнародна стипендія Королівського інституту британських архітекторів у 2009 р. 
* Гран-прі National de l'architecture 2008 
* Париж, Франція Премія Equerre d'Argent (разом з Фредеріком Друо) – 2011 
* Паризька премія Daylight & Building Components Award – 2011 
* Дизайн року, категорія архітектура (разом з Фредеріком Друо) – 2013 
* Премія Рольфа Шока в галузі образотворчого мистецтва 2014 року 
* Життєві досягнення – Trienal de Arquitectura de Lisboa – 2016 
* Академія архітектури Франції – Золота медаль – 2016 
* Архітектурна премія Саймона/Фонд Міса Ван дер Рое – Життя (разом з Фредеріком Друо) – 2016 
* Медаль Генріха Тессенова в 2016 році  
* Глобальна нагорода за стійку архітектуру (разом з Фредеріком Друо) у 2018 році 
* Премія Міс ван дер Рое в 2019 році 
* Прітцкерівська архітектурна премія у 2021 році 

Список літератури


Посилання

* Дені Бокке, «  Більше простору, більше світла, більше зелені: нове бачення соціального житла».  Діалог з Анною Лакатон », Промова, 2014.
* – відеоінтерв’ю, ретроспектива філософії та творчості.






