Men of the great assembly (later called the Sanhedrin) were viewed as part of a long line of wise scholars, or sages, who orally passed on certain teachings from generation to generation until these were finally recorded in the Mishnah.
אנשי כנסת הגדולה (שנקראה לאחר מכן סנהדרין) נחשבו לחלק משושלת ארוכה של חכמים, שהעבירו עיקרי אמונה מסוימים מדור לדור עד שהללו נכתבו לבסוף במשנה.