Linton observed: “While romances, legends and false testimony are careful to place the events related in some distant place and some indefinite time, thereby violating the first rules we lawyers learn of good pleading, that ‘ the declaration must give time and place, ’ the Bible narratives give us the date and place of the things related with the utmost precision. ”
לינטון: „לעומת הרומנים, האגדות ועדויות ־ השקר הנזהרים תמיד לשבץ את המאורעות במסגרת של מקום מרוחק ומועד לא ־ מוגדר, ובכך מפרים את הכללים הראשונים אותם אנו, עורכי ־ הדין, לומדים באשר לניסוח כתב ־ טיעון, היינו, ש’על ההצהרה לציין את המקום ואת הזמן ’, מפרטים התיאורים המקראיים את המועד והמקום של המאורעות בדייקנות מירבית ” .‏