In Bible times, brother - in - law, or levirate, marriage was a custom whereby a man would marry his deceased brother’s sonless widow in order to produce offspring to carry on his brother’s family line. ​ — Gen. 38: 8; Deut. 25: 5, 6.
בתקופת המקרא, נישואי ייבום היו מנהג שבו גבר היה נושא את אלמנת אחיו אשר מת בלא שהשאיר אחריו בן במטרה להמשיך את שושלת משפחת אחיו (‏ בר ’ ל ” ח: 8 ;‏ דב ’ כ ” ה: 5, 6‏) .‏