Military commanders in Bible times invariably camped where there was a generous water supply, high ground for protection, and, if possible, a dominant position overlooking a dry valley plain with sufficient space to maneuver hordes of men, horses, and chariots.
מפקדי צבא בימי המקרא חנו בדרך כלל היכן שהיתה אספקת מים שופעת, במקומות שגובהם משמש הגנה, החולשים, במידת האפשר, על בקעה יבשה ורחבת ידיים דיה לנתב המוני בני ־ אדם, סוסים ומרכבות.