Harrison draws a vivid picture of the same situation, saying: “We seem to catch glimpses of one purposeful face in a drifting crowd, and follow with quickening interest this stranger from far coasts of the Aegean, as he threads the maze of unfamiliar streets, knocking at many doors, following up every clue, warned of the risks he is taking but not to be turned from his quest; till in some obscure prison - house a known voice greets him, and he discovers Paul chained to a Roman soldier. ”
הריסון מציג את הדברים כך: ” כאילו מתבוננים אנו בהבעתו הנחושה של אדם יחיד בין המוני עוברי אורח, ועוקבים בעניין הולך וגובר אחרי הזר, שהגיע מחופיו המרוחקים של הים האגאי, כשהוא משוטט במבוך הרחובות הלא מוכרים, מקיש על דלתות רבות ומלקט כל פיסת מידע; מזהירים אותו מהסיכונים שהוא נוטל, אך דבר אינו מרתיעו והוא ממשיך בחיפושו; עד שלבסוף, בבית כלא קודר, שומע הוא קול מוכר מברכו לשלום.