When Latin died out as an everyday language, it was not pagan rulers but professed Christians — Pope Gregory VII (1073 - 85) and Pope Innocent III (1198 - 1216) — who actively opposed translation of the Bible into languages used by the common people.
משהלטינית הפכה לשפה מתה, לא השליטים עובדי ־ האלילים אלא המשיחיים המדומים — האפיפיור גרגוריוס ה ־ 7 (1073 – 1085) והאפיפיור אִינוֹצֶנְטְיוּס ה ־ 3 (1198 – 1216) — הם שהתנגדו נמרצות לתרגום המקרא לשפות המדוברות בפי העם.