Previously, after Judas Iscariot, the traitorous apostle, committed suicide, a need was discerned to give “his office of oversight ” as an apostle to someone who had been with Jesus during his ministry and who had witnessed his death and resurrection.
קודם לכן, התאבד יהודה איש ־ קריות, השליח הבוגד, והשליחים הבינו כי יש צורך לתת את ” פקודתו ”, את תפקידו כשליח, למישהו שנלווה לישוע בשירותו ושהיה עֵד למותו ולתחייתו.