From a study of Biblical and secular evidence, we can conclude that the Pharisees thought highly of themselves as guardians of the public good and the national welfare.
בחינה של ראיות מקראיות וחילוניות מעלה כי הפרושים ייחסו לעצמם חשיבות רבה כמנהיגים הדואגים לטובת הציבור ולרווחת העם.