The individual is what he is and has the significance that he has not so much in virtue of his individuality, but rather as a member of a great human community, which directs his material and spiritual existence from the cradle to the grave. ”
היחיד הוא מה שהינו, אך חשיבותו וייחודו מגיעים לא כ ” כ מזה שהוא אינדיבידואל, אלא מהיותו בן חברה אנושית — המכוונת את קיומו החומרי וגם הרוחני מן העריסה ועד לקבר ” .‏