Shifting his focus from the heart and the actions of earthling man to those of a king, Solomon says: “Inspired decision should be upon the lips of a king; in judgment his mouth should not prove unfaithful. ”
אחרי ששלמה מדבר על הלב ועל המעשים של אדם מן השורה, הוא מתמקד בלב ובמעשים של המלך: ‏ ” קסם על שפתי מלך ‏ [‏ החלטות המלך צריכות להיות בהשראת אלוהים‏]; במשפט לא ימעל פיו ” ‏ (‏ משלי ט ” ז: 10‏).