On the one hand, they have been romanticized in some novels and films as a hospitable, carefree, wandering people who through song and dance give unfettered expression to the joys and sorrows of life.
מצד אחד, הם מוצגים באור רומנטי בספרים ובסרטים כאנשים מכניסי אורחים ונטולי דאגות — עם של נוודים שבשירה ובריקודים נותנים ביטוי חופשי לשמחה ולעצב של החיים.