This indicates how closely these “given ones ” (Levites and Nethinim) were then linked in spiritual matters and how the Nethinim’s assignments increased in accord with the need, though they never were counted as being Levites.
(‏ עזרא ז ’: 24‏) הדבר מצביע על הקירבה ששררה אז בקרב אותם „נתונים ” (לוויים ונתינים) בפעילותם הרוחנית, ועל כך שתפקידיהם של הנתינים התרבו בהתאם לצורך, גם אם מעולם לא נחשבו ללוויים.