Such an allowance for relative free speech was unprecedented and unrepeated throughout the Middle Ages, a clear evidence of the king’s high regard for Naḥmanides.
רשות זו לחופש דיבור יחסי היתה חסרת ־ תקדים בימי הביניים והיא לא ניתנה שנית, עדות ברורה להערכה הרבה שרחש המלך לרמב ” ן.