On one of the family’s annual trips to Shiloh, a tearful Hannah earnestly prayed to God and vowed: “O Jehovah of armies, if you will without fail look upon the affliction of your slave girl and actually remember me, and you will not forget your slave girl and actually give to your slave girl a male offspring, I will give him to Jehovah all the days of his life. ”
באחד ממסעות המשפחה לשילֹה, פנתה חנה מעומק לבה לאלוהים וכשדמעות בעיניה אמרה: ” יהוה צבאות, אם ראֹה תראה בעוני אמתך וזכרתני, ולא תשכח את אמתך ונתתה לאמתך זרע אנשים, ונתתיו ליהוה כל ימי חייו ” (‏ שמואל א ’. א ’: ​ 9 – 11‏).