After mentioning widows who qualified for congregation assistance, he referred to widows who learned “to be unoccupied, gadding about to the houses; yes, not only unoccupied, but also gossipers and meddlers in other people’s affairs, talking of things they ought not. ”
אחרי שהזכיר את האלמנות הזכאיות לסיוע מצד הקהילה, הוא התייחס לאלמנות שהתרגלו ” להיות בטלניות; ולא בטלניות בלבד, אלא גם רכלניות ומתערבות בעניינים לא להן ומדברות דברים שאין צורך להשמיעם ” (‏ טימותיאוס א ’. ה ’: ​ 11 – 15‏).