That did not mean that such a person was never to speak at meetings but that there were times when he should be silent.
י ” ד: 27, 28‏). אין הכוונה שאותם אנשים היו צריכים לגזור על עצמם שתיקה ואף פעם לא לפצות פה באסיפות, אלא שלפעמים היה עליהם להחריש.