When he healed a deaf man, he took him aside, likely so that his miraculous recovery would not unduly embarrass or startle him.
כשריפא אדם חירש, לקח אותו הצידה — כנראה כדי שלא יבוא במבוכה או ייבהל כשתשוב אליו שמיעתו בדרך נס (‏ מרקוס ז ’: ​ 32 – 35‏).