The recognition of Sunday (the day of Phœbus and Mithras as well as the Lord’s Day) by the emperor Constantine... may have led Christians of the fourth century to feel the appropriateness of making the birthday of the Son of God coincide with that of the physical sun.
ההכרה ביום ראשון (היום של פויבוס ומיתרה וכן גם יום האדון) מצד הקיסר קונסטנטינוס... כנראה הובילה את הנוצרים במאה הרביעית למסקנה כי ראוי להפוך את יום הולדתו של בן האלוהים ליום הולדתה של השמש עצמה.