Viktor E. Frankl realized: “Man’s search for meaning is a primary force in his life and not a ‘ secondary rationalization ’ of instinctual drives, ” such as animals have.
פראנקל במחנות הריכוז הנאציים הביאו אותו לכלל מסקנה: ” שאיפתו של האדם לפשר היא כוח ראשוני ולא ’ שׂכלוּן שניוֹני ’ בלבד של דחפים אינסטינקטיביים ”, כמו של בעלי ־ חיים.