Regarding the final document that was drafted in Nicaea under Constantine’s auspices, Istoria tou Ellinikou Ethnous (History of the Greek Nation) observes: “It shows [Constantine’s] indifference to doctrinal matters,... his stubborn insistence in trying to restore unity within the church at any cost, and finally his conviction that as ‘ bishop of those outside the church ’ he had the final say about any religious matter. ”
הספר תולדות האומה היוונית ‏ (Istoria tou Ellinikou Ethnous) מדבר על המסמך הסופי שנוסח בניקיאה בחסות קונסטנטינוס: ” המסמך מלמד על אדישותו [של קונסטנטינוס] בעניינים דוקטרינליים,... על נחישותו העיקשת לאחד את הכנסייה בכל מחיר ועל אמונתו הנחרצת שבתור ’ הבישוף של הלא ־ משיחיים ’ זכותו להיות הפוסק האחרון בכל סוגיה דתית ”.