By keeping on the move and establishing himself as a worshiper of Jehovah in each new location, Abram and his household “publicly declared that they were strangers and temporary residents in the land. ”
בנדודיהם ממקום למקום ובהציגם עצמם כעובדי יהוה בכל מקום חדש, הודו אברם ובני ביתו ” כי זרים וגולים הם בארץ ” (‏ עברים י ” א: 13‏).