While she was working there, she earned too much to qualify for public assistance but not enough to cover her expenses, including housing, food, clothing, transportation, and child care.
בזמן שעבדה שם, לא הייתה זכאית בשל הכנסתה לקצבת סעד, אך המשכורת לא הספיקה לה לכיסוי הוצאותיה הכוללות דיור, מזון, ביגוד, נסיעות וטיפול בילדים.