How can we “consider ” someone who feels downhearted because of the shame and despair that he still experiences as a result of a past transgression, even though he has taken steps to correct matters?
כיצד נוכל ’ לשים לב ’ למישהו שרפו ידיו בשל חטא שביצע בעבר? הוא אומנם נקט צעדים לתיקון המצב, אך הבושה והייאוש אינם מרפים ממנו.