However, note this important detail: It had to be, not just any flour, but “fine flour, ” the kind used for honored guests.
אולם שים לב לפרט חשוב זה: הקמח שהיה עליהם להקריב לא היה סתם קמח, אלא ” קמח סולת ”, כלומר קמח משובח שנהוג היה להשתמש בו כאשר הגיעו אורחים נכבדים (‏ בר ’ י ” ח: 6‏). מדוע היה זה משמעותי? ‏