Bible scholar Matthew Henry concluded: “Since Paul reasoned out of the scriptures, and referred them to the Old Testament for the proof of what he said, they had recourse to their Bibles, turned to the places to which he referred them, read the context, considered the scope and drift of them, compared them with other places of scripture, examined whether Paul’s inferences from them were natural and genuine and his arguments upon them cogent, and determined accordingly. ”
חוקר המקרא מתיו הנרי אמר: ” הואיל ופאולוס הציג את טיעוניו מתוך כתבי ־ ​ הקודש, והפנה אותם לברית הישנה כתימוכין לדבריו, היה עליהם להיעזר בספרי המקרא שברשותם, לעיין במראי המקום שאליהם הפנה אותם, לרדת לעומקם של דברים, להשוות אותם עם פסוקים אחרים במקרא, לבחון אם היקשיו של פאולוס מתוך הכתוב טבעיים ואמינים ואם טיעוניו הנגזרים מהם משכנעים, ועל סמך כל זאת לגבש את מסקנותיהם ” .‏