His political and ecclesiastical activities were ostensibly conditioned by the desire to safeguard peace, maintain equilibrium between rival states, strengthen bonds of friendship with allies who would defend the papacy, and keep Christendom’s monarchs united against the Turkish threat.
פעילותו הפוליטית והדתית היתה כביכול פועל יוצא של רצונו לשמור על השלום, לא להפר את האיזון בין מדינות יריבות, לחזק קשרי ידידות עם בעלי ברית שבכוחם להגן על האפיפיורות ולשמור על אחדות המונרכיות הנוצריות כנגד האיום מצד הטורקים .‏