He was patient and faithful ​ — every Saturday morning, rain or shine, he rang the seminary doorbell at nine o’clock.
הוא היה סבלן וביקר אותי בהתמדה — כל יום שבת בתשע בבוקר, בגשם ובשמש, הוא צלצל בפעמון הסמינר .‏