In medieval “Christian ” Europe, some of Aristotle’s teachings attained the status of received truth ​ — that is, they were generally accepted as being correct.
באירופה הנוצרית של ימי הביניים נחשבו חלק מתורותיו של אריסטו לאמת מקובלת, כלומר הן נתפסו בעיני הכלל כאמת שאין עליה עוררין.