After having meditated on the breadth and depth of God’s knowledge of his servants, as well as on God’s extraordinary ability to provide whatever help they might need, the psalmist David wrote: “So, to me how precious your thoughts are! ”
לאחר שהרהר בהיקפו ובעומקו של הידע שיש לאלהים על משרתיו, וכן ביכולתו המפליאה לספק להם כל עזרה שתידרש, כתב דוד, מחבר התהלים: ”‏ ולי מה יָּקְרוּ רֵעֶיךָ ‏ [מחשבותיך] אל! ” ‏