Under Roman legislation in force in the first century C.E., a slave was entirely at the mercy of his master’s whims, lusts, and temper.
במסגרת חוקי רומא במאה הראשונה לספירה, עבד היה נתון לחסדי אדונו — לגחמותיו, לתאוותיו ולמזגו.