Desiring to praise Jehovah with a heart full of love and appreciation, David exhorts his own soul ​ — himself — ​ to “bless Jehovah. ”
בלב גדוש אהבה והערכה רצה דוד להלל את יהוה והפציר בנפשו — כלומר בעצמו — ’ לברך את יהוה ’.