In Athens only certain sanctuaries were recognized by law as refuges (for example, the temple of Theseus for slaves); in the time of Tiberius the congregations of desperadoes in shrines had become so dangerous that the right of Asylum was limited to a few cities (in the year 22). ”
באתונה רק היכלות מסוימים היו מוכרים על ־ פי חוק כמקומות מפלט (למשל, מקדש התֶזֶאוּם לעבדים); בתקופת טיבריוס, קהילות הפושעים בהיכלות היו כה מסוכנות, עד כי זכות המקלט הוגבלה לערים בודדות (בשנת 22 לספירה) ” (‏ האנציקלופדיה היהודית, 1909, כרך ב ’, עמ ’ 256 [אנג ’]).