Understandably, from then on, Paul was treated as an unusual prisoner, one who could receive visitors. ​ — Acts 22: 25 - 29; 23: 16, 17.
אם כן, מטעמים מובנים זכה פאולוס מכאן ואילך למעמד של אסיר יוצא דופן, וגם יכל לקבל מבקרים (‏ מעשי השליחים כ ” ב: ​ 25 – 29; כ ” ג: ​ 16, 17‏) .‏