So while standing before Joseph, their consciences moved them to admit: “Unquestionably we are guilty with regard to our brother [Joseph], because we saw the distress of his soul when he implored compassion on our part, but we did not listen.
לכן, בעודם עומדים לפני יוסף, הניע אותם מצפונם להודות: ” אשמים אנחנו על אחינו [יוסף], אשר ראינו צרת נפשו בהתחננו אלינו, ולא שמענו.