Do you perhaps feel that work is a long, dark tunnel between leisurely weekends? Or has your work become a passion bordering on addiction?
האם אתה מרגיש שהיא כמו מנהרה חשוכה וארוכה בין סופי השבוע הנינוחים, או שהעבודה הפכה אצלך כמעט לאובססיה על גבול התמכרות ?‏