Am I inclined to dismiss this admonition as irrelevant or extreme, perhaps offering excuses or justification for my ways?
האם אני נוטה להתייחס בביטול לאזהרה הזאת וטוען שאין היא רלוונטית או שהיא קיצונית ואולי מתרץ את מעשיי או מחפש כל מיני צידוקים ?‏