A major problem, however, was that their powers of observation were limited to their unaided senses ​ — a limitation that led many brilliant men, including Aristotle, astray.
למשל, הם הסיקו שיש סדר יסודי ביקום. אך בשיטה זו היה ליקוי חמור מכיוון שההתבוננות שלהם הייתה מוגבלת למה שהם יכלו לתפוס בחושיהם — מגבלה שהוליכה שולל אנשים מבריקים רבים, ובתוכם אריסטו.