Therefore, he could say: “If against me my own ground would cry for aid, and together its furrows themselves would weep; if its fruitage I have eaten without money, and the soul of its owners I have caused to pant, instead of wheat let the thorny weed go forth, and instead of barley stinking weeds. ”
מסיבה זו יכול היה לומר: ” אם עליי אדמתי תזעק ויחד תלמיה יִבְכָּיוּן, אם כוחה [תוצרתה] אכלתי בלי כסף ונפש בעליה הִיפָּחְתִי [גרמתי מפח נפש לבעליה] — תחת חיטה יצא חוחַ, ותחת שעורה בָאְשָה [עשב שוטה ומצחין] ” (‏ איוב ל ” א: 38 – 40‏).