The Royal Bible was at first conceived as a second edition of the Complutensian Polyglot, but it became much more than a simple revision.
כתבי ־ הקודש של המלך נועדו בתחילה להיות המהדורה השנייה של הפוליגלוטה הקומפלוטית, אך הפכו להרבה יותר ממהדורה מתוקנת גרידא.