He told them that if he had been in their place, he ‘ would have strengthened them with the words of his mouth, and the consolation of his lips would have brought them relief. ’
הוא אמר להם שאילו היה במקומם, היה ’ מאמצם במו פיו, וניד שפתיו היה חושך ’, כלומר הוא היה מחזק אותם בדברי פיו ומילותיו המנחמות היו מסבות להם הקלה (‏ איוב ט ” ז: 1 – 5‏).