Do we show concern for their well - being — not only for their spiritual needs but also for other needs if it is reasonably within our power to help?
האם אנחנו מוכיחים שאנו רוצים בטובתם — ולא דואגים רק לצורכיהם הרוחניים אלא גם לצרכים אחרים, אם בכוחנו להושיט להם עזרה סבירה?