Apparently referring to voluntary and private monetary donations made especially to help needy Christians in Jerusalem and Judea, Paul said: “Let each one do just as he has resolved in his heart, not grudgingly or under compulsion, for God loves a cheerful giver. ”
בהתייחסו, כנראה, לאיסוף תרומות כספיות אישיות, במיוחד כסיוע למשיחיים נזקקים בירושלים וביהודה, אמר פאולוס: „כל איש כפי שידבנו לבו יתן, לא מתוך צער או הכרח, שהרי את הנותן בשמחה אוהב אלהים ”. (‏ קורינתים ב ’. ט ’: 7 ;‏ רומיים ט ” ו: 26 ;‏ קורינתים א ’.