It was called the Curetonian Syriac because it was discovered and published by William Cureton, the museum’s assistant keeper of manuscripts.
הוא נקרא ” כתב יד קורטון ” (Curetonian Syriac) מכיוון שנתגלה ופורסם על ־ ידי ויליאם קורטון, אשר היה עוזר אוצֵר שהופקד על חלק מכתבי היד במוזיאון.