Once the name of the Son of God would begin to be given greater prominence, overshadowing that of the Father, professed Christians would find their worship of the Father increasingly impersonal, lacking family closeness, and so not very encouraging.
(‏ מעשי ־ השליחים כ ’: 29, 30‏) מאז שהחלו להעניק חשיבות יתרה לשמו של בן ־ אלהים, עד ־ כדי ־ כך שעלה בצורה בולטת על שמו של האב, אלה שהתיימרו להיות משיחיים מצאו שקשריהם עם אלהים נעשו פחות ופחות אישיים, חסרי כל קירבה משפחתית, ולכן לא מעודדים כל ־ כך.