Ending his discussion about the ministry of reconciliation, Paul spoke of himself and his associates “as sorrowing but ever rejoicing, as poor but making many rich, as having nothing and yet possessing all things. ”
בסיום דיונו על שירות הריצוי דיבר פאולוס על עצמו ועל עמיתיו ” כנעצבים, אך שמחים תמיד; כעניים, אך מעשירים את הרבים; כחסרי כל ועם זאת יש לנו הכל ” (‏ קורינתים ב ’. ו ’: 10‏).