When we first learned the truths contained in God’s Word and then dedicated our lives to Jehovah, we probably read the Bible eagerly. We likely prayed fervently and often. And we delighted to attend congregation meetings, viewing each one as a source of spiritual refreshment, like an oasis for a thirsty man.
סביר להניח שבתקופה שבה התחלנו ללמוד את האמת שבדבר ־ אלוהים והקדשנו את חיינו ליהוה, קראנו את המקרא בשקיקה, הרבינו בתפילות מעומק הלב, ושמחנו לבוא לאסיפות הקהילה כי ראינו בכל אחת מהן מקור של רענון רוחני, כמו נווה מדבר לאדם צמא.