It is high time that the German Communists, who represent the German proletariat with its very clear, very tangible needs, broke in the most decisive manner with that literary clique — for it is nothing more — which does not know itself whom it represents, and so against its will tumbles into the arms of the German governments; which believes itself to be “realising man” and is realising nothing but the deification of the wretched German philistine.
Je na čase, aby se němečtí komunisté, kteří představují německý proletariát s jeho velmi jasnými, velmi hmatatelnými potřebami, co nejrozhodněji distancovali od oné literární kliky — neboť nic jiného to není — která sama neví, koho představuje, a proto mimoděk klesá do náruče německým vládám, která si namlouvá, že „realisuje člověka“, a přitom její „realisování“ není nic jiného než povyšování německé měšťácké ubohosti na božstvo.