What a person is thinking about while standing on one foot in a train car, surrounded by dozens of desperate people, who are equally exhausted, hungry and foul smelling and has no idea where he or she is being taken?
Na co člověk myslí, když stojí na jedné noze ve vagonu, kolem sebe několik desítek dalších stejně páchnoucích, unavených, hladových a zoufalých lidí a jede do neznáma?