Indeed, African summits, which in the past saw democratsand dictators from different language, religious and culturalenvironments sharing the same table, usually produced littleserious development policies because they indulged inpie-in-the-sky rhetoric.
Africké summity, na nichž jsme v minulosti za jednímjednacím stolem viděli společně zasedat demokraty i diktátory zrůzných jazykových, náboženských i kulturních prostředí, přineslyjen málo schůdných rozvojových politik, protože si rády libovaly vevzletné, leč naprosto nerealistické rétorice.