On the other hand, scientific analysis of the capitalist mode of production demonstrates the contrary, that it is a mode of production of a special kind, with specific historical features; that, like any other specific mode of production, it presupposes a given level of the social productive forces and their forms of development as its historical precondition: a precondition which is itself the historical result and product of a preceding process, and from which the new mode of production proceeds as its given basis; that the production relations corresponding to this specific, historically determined mode of production — relations which human beings enter into during the process of social life, in the creation of their social life — possess a specific, historical and transitory character; and, finally, that the distribution relations essentially coincident with these production relations are their opposite side, so that both share the same historically transitory character.
Naproti tomu vědecký rozbor kapitalistického výrobního způsobu dokazuje naopak, že je to výrobní způsob zvláštního druhu, specifické historické určenosti; že jako každý jiný určitý výrobní způsob předpokládá jako svou historickou podmínku daný stupeň společenských výrobních sil a jejich vývojových forem — podmínku, která je sama dějinným výsledkem a výtvorem předcházejícího procesu a z níž vychází nový výrobní způsob jako ze svého daného základu; že výrobní vztahy odpovídající tomuto specifickému, historicky určitému způsobu výroby — vztahy, do nichž vstupují lidé ve svém společenském životním procesu, při vytváření svého společenského života — mají specifický, historický a přechodný charakter; a že konečně vztahy, za nichž se rozděluje, jsou v podstatě totožné s výrobními vztahy, jsou jejich rubem, takže oboje mají týž historicky přechodný charakter.