Evidence of this is, on the one hand, the lacklustre action deriving from its external policy and, on the other, the obstinacy of certain countries that are nostalgic for a colonial period that can no longer return and insist on believing that they protect their interests better by doing things alone and not delegating anything to European authority.
Доказателство за това е, от една страна, вялата дейност в резултат от външната политика, а от друга, упоритостта на някои страни, които изпитват носталгия по един колониален период, който вече не може да се върне, и упорстват в убеждението си, че защитават по-добре интересите си, като вършат нещата сами, а не делегират нищо на европейските органи.