The situation here can be contrasted with Keller where the Court of First Instance held that an increase from 7 billion ITL to 80 billion ITL in the maximum fixed assets an undertaking was permitted to hold in order to come within an approved aid scheme, constituted a substantive amendment that should have been notified to the Commission.
Тази ситуация може да бъде противопоставена на делото Keller, в което Първоинстанционният съд твърди, че увеличение от 7 милиарда италиански лири на 80 милиарда италиански лири, които дадено предприятие може да притежава като дълготрайни материални активи, за да попадне в рамките на одобрена схема за помощ, представлява съществено изменение, за което Комисията трябва да бъде уведомена.