Once we know that your now can be what I consider the past, or your now can be what I consider the future, and your now is every bit as valid as my now, then we learn that the past must be real, the future must be real.
Щом научим, че вашето "сега" за мен може да е минало или пък да го възприемам като бъдеще, като вашето "сега" е също толкова валидно, колкото и моето, тогава научаваме, че миналото и бъдещето трябва да са реални,