To estimate the surface temperature of a star, we can use the known relationship between the temperature of a blackbody, and the wavelength of light where its spectrum peaks. That is, as you increase the temperature of a blackbody, the peak of its spectrum moves to shorter (bluer) wavelengths of light. This is illustrated in Figure 1 where the intensity of three hypothetical stars is plotted against wavelength. The "rainbow" indicates the range of wavelengths that are visible to the human eye.
Per a estimar la temperatura en la superfície d' una estrella, podem usar la relació coneguda entre la temperatura d' un cos negre i la longitud d' ona de la llum en els pics del seu espectre. Això és, a mesura que incrementeu la temperatura d' un cos negre, el màxim del seu espectre es mou cap a longituds d' ona més curtes de la llum (blau). Això apareix il· lustrat en la Figura 1, a on la intensitat de tres estrelles hipotètiques apareix reflectida junt a la longitud d' ona. L '« Arc de Sant Martí » indica l' interval de longituds d' ona visibles per a l' ull humà.