But the pathos, the lesson, the moral of the great spectacle were lost upon the boy; he only thought of the conspicuousness of the principal character before the on-looking nations; his face lit with the thought, and he said to himself that he wished he could be that child, if it was a tame lion.
Pero el sentiment, la lliçó, l'exemplaritat del gran espectacle, foren perduts per al minyó: només pensa que en el caracter egregi del protagonista, davant els pobles en expectació: son rostre s'il·lumina d'aquell pensament, i es digué a si mateix que desitjaria d'ésser aquell infant, si el lleó era manyac.