The fact that Tajikistan and Kyrgyzstan, the upstream countries, have the two weakest economies in the region might be seen as nature’s way of offsetting material poverty with ecological abundance.
Tot i que el Tadjikistan i el Kirguizistan són països muntanyosos, tenen les dues economies més febles de la regió. Sembla que la natura els hagués volgut compensar amb abundància de recursos ecològics per falta de riquesa material.