The strong tendency towards this kind of rhetoric suggests that a majority of politicians (and probably, a great deal of the public, too) rejects a pluralistic definition of Spanish nationhood, and consider their country as it was defined by royal decree in 1707: united according to the culture and traditions of Castile.
La forta tendència cap aquest tipus de retòrica suggereix que la majoria de polítics (i probablement una gran quantitat de ciutadans també) rebutja una definició pluralista de la nacionalitat espanyola i entén el seu país com si haguera estat definit pels decrets de nova planta del 1707: unificat segons la cultura i les tradicions de Castella.