עשיר'.  עבה"ט וע' בשו"ת נ"ב ח"א סי' ך"ב בחט' שנמצאת בפסח בחרעמזליך שנעשים משומן ודבש ומים אין לסמוך להתיר ולומר דמ"פ עם מים הוי נוקש' ונוקש' בטל בששים לפי שזה תלוי בזה שאם נאמר מ"פ עם מים לא הוה רק נוקשא ממילא מוכח דנוקשא דאורייתא כמבואר למעיין בש"ס וא"כ גם נוקשא אסור במשהו ע"ש וע' במהדורא תניינא כתב ליישב דבריו אלו ממה שהקשה לו ע"ז מדברי הרא"ש ובשו"ת בית אפרים סי' מ' הארכתי בדברי הנ"ב ושאר פוסקים בז' בעובדא שאחר אפיית המצות בדקו החטים שנשארו ונמצא בהם זרעונים שקורין קנעבליך שיש בהם מיץ ולחלוחית בערך חמשה או ששה בכל קווארט ויש לחוש על המצות שנעשו מחטים אלו יש להחמיר בזה כמו מ"פ מעט עם מים שממהר להחמיץ וכמ"ש הח"י סי' תנ"ג לענין זיעת בהמה וראי' מסמ"ק בענין רוק שבפי עכבר ע"ש ולכן יש להחמיר שלא לאכול המצות אפילו אופה קודם הפסח אם יש לחוש שלא היה ס' ולא נתבטל ע"ש וע' בשו"ת משאת משה סי' ב' בדין חטים שנמצא בהם תערובות מלח ע"ש: