מחזקינן.  ועיין בגו"ר כלל ד' סי' יו"ד שבמצרים שמביאים חטים בספינה מערבין בהם הספנים מים וטיט ועפר אף על פי שקצת חטים מתחמצים נוהגים קולא לפי שמתבטלים בשאר חטים וכן כשגודשין הגדיש אחר שהמדקים אותו במורג חריץ נופל הטל על החטים לילה אחר לילה כל משך זמן שלא זרוהו והכניס לאוצר לפחות כמו חודש ימים והטל מחמיץ אך הם נוהגים הקולא דא"ח וניעור ואופין אפילו בפסח ולא חיישי למ"ש מהרי"ט בחלק א"ח סי' א' שצריך לאפות קודם הפסח או לתירץ מהרי"ט דביבש כגון קמח אין להקל ע"ש ומש"ה אין להחמיר להם כשאירע איזה דבר התלוי בפלוגתא זו דחוזר וניעור כגון ההיא פלוגתא דריקוד בנפה שהבאתי לעיל סי' תנ"א ע"ש.