 מהצבור: והאר''י ז''ל לא היה אומר פיוטים ופזמונים אלא מה שסדרו הראשונים כגון הקליר שנתקנו ע''ד האמת: וכן לא היה אומר יגדל אמנם המנהגים שנהגו בשרשי התפלה אין לשנות ממנהג מקומו כי י''ב שערים בשמים נגד שנים עשר שבטים וכל שבט יש לו שער ומנהג לבד מה שנזכר בש''ס הוא שוה לכל הכוונות. ובשל''ה האריך בשם גאונים שמצוה לומר פיוטים וכשפייט ר''א וחיות אשר הנה וכו' ליהטה אש סביבותיו ע''ש. כ' הר''מ מינץ סי' פ''ז שמנהגו לומר הפיוט ואח''כ מתחיל בברכת יוצר אור שלא להפסיק באמצע הברכה. ואם מתפלל ביחיד לא יאמר שום פיוט באמצע הברכה עכ''ל וכתב המ''א מיהו בס''ס נ''ד כ' הרמ''א דאסור להפסיק בין ישתבח ליוצר. אבל כשאומר באמצע הברכה הוי מעין הברכה. מיהו בפסח שהחזנים מאריכים הרבה בנגונים מוטב לומר הפיוט קודם שיתחיל בברכה דהרוב הוי שלא מעין הברכה. ואם שכח לומר הפיוט עד שגמר הברכה אסור לאומרו דלא עדיף מעל הניסים בחנוכה ופורים ע''ש: