אומר  ועיין בפר"ח אם אמר בחול זכרון תרועה א"ח ואפי' בשבת אם אמר יום תרועה א"ח כיון דב"ד קבוע וסמוך בא"י תוקעין א"נ כו' ועיין לקמן סימן תקצ"א בברכה דשומע קול תרועת כו':  (•)  (בש"ע סעיף ו') אומר בתפלה וכו'  ואם טעה ולא הזכיר מעין י"ט מחזירין אותו כמ"ש בב"י בשם רבינו יונה ואף דתפלת ערבית רשות תפילת שבת ויו"ט חובה כ"כ מו"ק ומח"ב כתב דליתא אלא דבלא"ה האידנא כל ת"ע שוויה כחובה ע"ש ובסימן רס"ה וכתב עוד באחד שאמר תפילת ערבית כתיקנה שחתם מקדש ישראל והזמנים אף דר"ה בכלל זמנים מ"מ לא כוון על ר"ה וסירכא דרגל נקט ואתי וכמו ביו"ט אם חתם מקדש השבת לא יצא אע"ג די"ט מיקרי שבת ועוד שזה לא ידע מעיקרא דר"ה בכלל זמני' כו' ע"ש ועיין במח"ב סימן רס"ח שהביא בשם מאמר המרדכי דאם י"ט או ר"ה בשבת ושכח בערבית ולא הזכיר של יו"ט חוזר ולא מצי סמוך ולשמוע מן הש"ץ ברכה כיון שאין מזכירין בה של יו"ט ומח"ב כתב דיוצא בברכה מעין ז' ובש"ך דף ש"ו חלק על המח"ב דמדמי ליה לאכילת פירות ומזונות כו' שאין עולה יפה אלא אינו יוצא מעין ז' וכן נלע"ד וע"ש בש"ה דאם חל במ"ש ושכח לומר ותודיענו א"צ לחזור שעתיד להבדיל על הכוס ועיין בדגול מרבבה שמה שהשמיט המחבר תיבת באהבה הוא לשיטתי' סי' פ"ז שהיא נוסחת הרמב"ם ולמנהגינו שאומרים בכל יו"ט גם בר"ה י"ל ודלא כא"ר ע"ש וכתב בש"ח שאם שכח לומר מלוך על כל הארץ בשחרית יצא ואפי' לא אמר או"א מלוך על כל רק אחר יעלה ויבא חתם בא"י מקדש ישראל ויום הזכרון יצא אך בתפ"מ שהוא מלכיות אפשר שצריך לחתום מלך על כל הארץ דומיא דזכרונות ושופרות אך לפי מ"ש הרד"א וכלבו שבפסוקי זכרונות ושופרות אומר סמוך לחתימה פסוק אחרון של תורה מפני שבמלכיות אינו חותם בענין המלכות אלא קדושת היום כו' משמע מזה דמילת מלך לא הוקבע בהקפדה שאל"כ היה צריך לומר פסוק מלכות סמוך לחתימה שתהיה סמוך לחתימה מעין החתימ' ע"ש ואם חל בשבת וטעה בחתימה ולא הזכיר של שבת דעת הכנה"ג סימן תפ"ז דיוצא כיון שהזכיר באמצע הברכה והפר"ח חולק וכן כמה גדולים ע"ל סימן תפ"ז בבה"ט ס"ק ה' ובבר"י מח"ב הסכים גם כן לפר"ח וכתב שכן נראה מהריטב"א פ"ב דביצה ע"ש. וע"ש שהאריך דשפיר נוסחתינו מלוך על כל העולם כולו וכמ"ש הט"ז ומח"ב מייתי ראיה מדברי הש"ס כמה פעמים ועיין בבנין אריאל בפ' קרח כל העדה כולם קדושים כו' ע"ש ועיין בט"ז לעיל סי' ש"פ וכאן בט"ז שכתב ויש ראיה לזה לעיל חסר בדפוס תיבות סי' ש"פ וכמ"ש ביד אפרים: