 בלא ברכות: ולא יסמוך על ק''ש שעל מטתו מפני שאין מתכוין לצאת בה תר''י. וט''ז העלה דכל מאן דחש למיעבד על צד הטוב יקרא ק''ש על מטתו ויכוין לצאת י''ח בזה ולא מפני המזיקין ולא יצטרך לקרות רק ב' פרשיות כיון דכבר קרא י''ח בבה''כ וזהו יותר נכון מדרך הש''ע דבדרך הש''ע קרוב לודאי שבשעת צ''ה אפשר שישכח לקרות בפרט שכבר קרא ויצא רק שצריך לחזור משום רווחא דמילתא כמ''ש משא''כ בשעת שכיבה דיש אז התעוררות לקרות מפני המזיקין ובזה אין אדם עשוי להשכח עכ''ל. וכן דעת המ''א. שוב מצאתי במט''מ שרש''ל קרא על מטתו כל ג' פרשיות עיין מ''א ס''ק ג' ובגינת ורדים בספר גן המלך סימן צ''ו ובספר יד אהרן. מי שרגיל לקרות ק''ש ולהתפלל בצבור מעריב בלילה. וטעה והתחיל בברכת ק''ש עם הצבור מבע''י יגמור אותן כדי שלא יברך ברכה לבטלה ובלילה יקרא ק''ש בלא ברכותיה ויתפלל אע''פ שאינו סומך גאולה לתפלה הכי עדיף טפי כדי שיתפלל בזמנה. מ''א: