בש"ע  בהגה"ה וי"א דאמרי' כו' עיין בעטרת זקנים ועיין בב"י שכתב משום דכתיב שבנו לירושלים ברחמים ע"ש: סעיף ז' בש"ע אם טעה כו' וכ' בר"י בשכח רצה והתחיל לומר בא"י נזכר וסיים למדני חוקיך אפי' למ"ש הריטב"א בחידושו לדעת קצת פוסקים דלדידהו לכתחל' אין לסיים למדני חוקיך אלא יסיים בונה ירושלים ויאמר ברוך אשר נתן כו' מ"מ בזה שכבר אמר למדני חוקיך בדיעבד כ"ע מודו דיכול לומר רצה ולחתום אח"כ בונה ירושלים אך אם סיים בונה ירושלים אמן והתחיל בא"י אדעתא לומר ברכ' רביעית צריך לחזור לראש לדעת הרמב"ם והרא"ש דקי"ל כוותייהו דהא כי סיים ברכות דאורייתא כו' ואף אי אמר למדני חוקיך הו"ל כתחנונים וחוזר לראש ע"ש: וע"ש בשם מהר"י מולכו אם נרדם בשינה באמצע בהמ"ז ולא ידע באיזה ברכה עומד חוזר לראש ברכת המזון ע"ש: (שם) אומר ברוך כו' ומשמע דאינו אומר בה שם ומלכות ועיין באחרונים ובא"ר דעתו להזכיר בה שם ומלכות בר"ה. ובבר"י כתב שיש לחוש לדעת מרן הב"י ומור"ם דקאי כוותי' וצידד שי"ל דגם הרי"ף והרמב"ם דעתם כן וספק ברכות להקל ע"ש: (שם) בהג"ה ואולי יש לחלק עיין בבאר יעקב דף י"ב כ' לחלק דבר"ח לד"ה אינו חוזר בשביל יעלה ויבא משא"כ בעל הניסים דאיכא דעו' דיחזור (אפילו בבה"מ דחנוכה עיין סי' תרפ"ב ולדעת רש"ל היינו בבהמ"ז דפורים עיין ט"ז סי' תרצ"ה) ולכן י"ל בתוך שאר הרחמן כו' ע"ש: (שם) ואינו חותם בשל ר"ח עיין במג"א שדעתו שחותם בשל ר"ח והניח בצ"ע והלבוש והל"ח הביאם ועט"ז כתב ג"כ כהמג"א ועיין בא"ר ובבר"י וביד אפרים מ"ש בזה: