 לדבר: ורש''ל כתב שהוא יוהרא לנהוג כן אלא אדרבה יטול תחלה ויהיה נזהר מלדבר וילמדו אחרים ממנו. וכתב הט''ז עליו ואין דבריו כדאי לדחות דברי הרא''ש. ותו כתב רש''ל דד''ת לא הוי הפסק. גם זה לא מסתבר דיש לחוש דילמא משכא ליה שמעתתא ויבא לידי היסח הדעת ט''ז וכ''כ הב''ח. ומ''א כתב דמ''ש כאן שלא לדבר היינו שלא יהיה מדבר שום עסק וענין אחר דהוי הפסק אבל שיחה בעלמא ב' או ג' תיבות לא הוי הפסק וכ''ש כששואלין לו דבר שמותר להשיב הן או לאו ע''ש: