 המצוה כתקונה — כי רוב העולם אינם יודעים להקנות לחביריהם ועוד לעשות הנענועים כהלכתן. אפילו חל יום ראשון בשבת דעצם המצות עשה אי אפשר שוב לקיים אפילו הכי נכון להשתדל להיות לו לולב ואתרוג לעצמו וכדלקמיה. אדם שיש לו אתרוג מיוחד ובעיר אחרת אין להם כלל מוטב שישלחנו לשם והוא יברך על של קהל כן כתב מגן אברהם בשם מטה משה ובמחצית השקל כתב דבזמן הזה דרוב פעמים אחר עבור איזה ימים מהחג על ידי רוב משמוש בני אדם אתרוג של הקהל מתקלקל אפשר אינו צריך לשלוח לחבירו אתרוג שלו עד כאן לשונו וספקו יוכל להיות רק על שאר הימים דביום ראשון אינו מצוי כל כך להתקלקל גם יכול לברך עליו בבוקר קודם שיד הכל ימשמשו בו: 