 שיר: וה''ה בכל דבר שהוא דרך שיר וכמ''ש סימן של''ט ס''ג. וז''ל יש''ש כל משמיע קול שאינו מכוון לשמחה כגון שמש המקשקש לבה''כ וכיוצא בזה מותר עכ''ל. ואם נותנין מים בכלי מלא נקבים ומטיף לתוך כלי מתכות כדי שישמע קול נעים אסור דה''ל ככלי שיר. ולחולה מותר. ואם מטיף בחוזק כדי שיקץ הישן אפי' לבריא שרי דלא הוי כעין כלי שיר שאין עושה בנעימה ובנחת וא''כ כ''ש הני פעמונים שבפרוכת דלית בהו איסורא שאין כוונתו שישמיעו בנעימה ובנחת ועוד כיון דלחולה שרי כ''ש לדבר מצוה ועוד דהאידנא יש להקל כמ''ש סי' של''ט ס''ג בהג''ה וכ''מ שהש''ך מיקל משום דלצורך מצוה היא שישמעו העם ויקומו דהא לרקד ג''כ מותר לצורך מצוה כמ''ש סי' של''ט. והט''ז בי''ד סימן (רנ''ד) [רפ''ב סק''ב] וכן כאן אוסר וכתב דיש למחות בידם ע''ש. אבל כבר נהגו להקל וכמ''ש. ועוד דאותו שפותח הפרוכת לא קמכוין לקלא כלל. מ''א ע''ש: 