 בסל: וכלי שאין לו בית קיבול ספק אם מצטרף ואם מכסה הפת במפה חשיב כמו כלי ומצטרפין וכן יש לנהוג ט''ז. כתב של''ה דיש למחות בכופפין העיסה ולוקחין חלה משני קצוות אלא יקח מקצה אחד וא' יערוך בגלגל בקצה השני שלא יונח פנוי. המנהג להפריש מכל עיסה ועיסה לבדה. ד''מ. וצ''ל דהוא ע''פ המנהג שנוהגין לעשות עיסות גדולות וכ' המ''א ודי בברכה אחת לכולן אם לא הפסיק ביניהם בשיחה שלא מענין הלישה. ועכשיו נהגו ע''פ הרוב להפריש מכל עיסה ועיסה אשה אחרת ומברכת לעצמה: ולענין הברכה אין חילוק בין פסח לשאר ימות השנה ד''מ וט''ז י''ד סי' שכ''ח ע''ש. ובדרישה י''ד שם כתב טעם להנוהגין לומר בפסח תרומת חלה מצה מן העיסה ע''ש וגם נתן טעם למה שנוהגין לעשות החלה תחלה כעין מצה ואח''כ משליכ' לאור ומסיים שם שבבית מהרש''ל נהגו לשורפה בלי תיקון וכ''כ מט''מ ואם נפלה החלה לתוך התבשיל רותח הנה מלבד דין תערובת חלה שנתבאר בי''ד סי' שכ''ד יש לדון בזה דין איסור חמץ עיין סי' תנ''ד סעיף ג'. והח''י בשם חמיו כתב שמותר בהנאה או לקיימו עד אחר פסח ע''ש: 