 בראייה שניה: הר''מ וסמ''ק כתבו שאין מברכין וה''ה לדידן אם לא בירך בשעת אכילה אינו חוזר ומברך גם אם יחזור לאכול מאותו פרי וכ''ש שלא יברך על אותה אכילה עצמה בעוד שלא נתעכל הפרי הרדב''ז ח''א סי' ק''ל וכ''כ בהלק''ט ח''א סי' ר''ל אם בירך שהחיינו קודם שנגמר הפרי חוזר ומברך כשיגמור הפרי עב''י. וכשהגיע לפול הלבן מברך עליו. הרדב''ז עיין מ''א: