 מפני דברים הרעים וכו': כי בי"ז בתמוז ארעו בו חמש צרות: בו נשתברו הלוחות כשירד משה מן ההר, כמפורש בתורה; ובוטל התמיד עוד מלהקריב בבית הראשון; והובקעה העיר בחורבן בית שני; ושרף אפוסטמוס הרשע את התורה; והועמד צלם בהיכל. ובתשעה באב היה בו חורבן הגדול, שנחרב בו הבית הראשון, וגם השני; ובזה היום נגזר על אבותינו שבמדבר שלא יכנסו לארץ; ובזה היום נלכדה עיר גדולה וביתר שמה, והיו בה אלפים ורבבות מישראל, ונפלו כולם ביד העכו"מ ונהרגו כולם, והיתה צרה גדולה כמו חורבן בית המקדש; ובו ביום המוכן לפורענות חרש טורנוסרופוס הרשע את ההיכל ואת סביביו, לקיים מה שנאמר: "ציון שדה תחרש". ויום ג' בתשרי, בו נהרג גדליה בן אחיקם, שמינוהו לראש לאחר החורבן על הפליטה הנשארה, ונכבה גחלת ישראל הנשארה, כי על ידי שנהרג גלו כולם, ונהרגו מהם לאלפים. ועשרה בטבת, שבו סמך מלך בבל נבוכדנאצר הרשע על ירושלים, והביאה במצור ובמצוק, ומזה נמשך החורבן: 