בסוכה.  עבה"ט וע' בשבו"י ח"א סימן מ"ב גם כן דהעיקר כרמ"א בזה שלא יצא בזמן דחג שבירך בבית כיון שאינו שעת עשיי' ולא שעת מצותה ע"ש וע' בא"ר שהשיג גם כן על הב"ח והביא דברי הכלבו וכן בבר"י הביא בשם אורחות חיים כדברי הר"ן שממנו מקור דברי הרמ"א: ומ"ש כאן המג"א ס"ק ב' וגם בלילה שניה ע' סימן תרס"א ר"ל שגם לענין לילה שניה יש חילוק בדבר בין אם אכל לילה ראשונה אז מברך בשניה זמן ואח"כ סוכה משא"כ כשלא אכל בלילה ראשונה יברך בשני' סוכה ואחר כך זמן ולפ"ז משמע דס"ל כהב"ח בתשו' דביום אין מברך זמן והבה"ט נדחק לפרש שגם ביום ראשון לא אכל בסוכה וכ"כ בח"מ סימן תרס"א ואין זה במשמע ועיין בפ"מ שכתב כאן גם כן דמהג"א סימן תרס"א משמע כהב"ח וע"ש סימן תרס"א שהב"ח כ' שדעת האחרונים דלעולם יאמר גם בליל ב' סוכה ואח"כ זמן ובשו"ת נ"ב ח"ב סימן ל"ט נשא ונתן בזה והעלה והעיקר כדעת האחרונים בזה ובמח"ב סימן תרמ"ג הביא דברי הרמ"ע באלפסי זוטא שכתב דזמן אין לו עסק גבי קידוש כו' (ור"ל לדינא דגמ' מברך בשעת עשיה) וכתב שכן עמא דבר ע"ש ובמדינתינו רבים נוהגים כהאחרונים וע' לעיל במג"א סימן ת"ר שכ' דיש טועים ליקח אף ביו"ט פרי חדש לליל שני וטעות הוא דר"ה קדושה א' היא והביאו בה"ט שם ובא"ר כתב דרוב העולם נוהגין כן בליל שני דסוכות וכ' די"ל טעמם דחוששין שמא זמן דסוכה דליל ראשון פוטר כר"ה דאפילו אם היום הראשון חול מ"מ איכא דס"ל שאם בירך זמן על עשיית הסוכה אפילו בחול פוטר זמן דחג דסוכה מכח חג קאתי ע"ש תשו' הב"ח שהביא שם דעת פוסקים אלו ואם כן י"ל דעכ"פ הועיל זמן דליל ראשון כאילו בירך על עשיית הסוכה וכיון שלא היה לבטלה פוטר זמן דחג וא"צ לברך ליל שני ומחמת ספק פוסקים אלו (נהגו כן) ע"ש אבל עתה אין מנהג זה כלל בסוכות רק בר"ה לחוד ותו לא וכדעת המג"א וע' בדגול מרבבה משמע קצת שדעתו כהב"ח בתשו' דאף שבירך בלילה זמן בביתו אין מברך ביום על הסוכה ע"ש: