מותרת. ובלבד שעשת' גומא אבל אסורה לשפוך במרפסת שירדו המים מחצר לגומא שעשתה חברת' דחיישי' שתחוש לקלקול החצר כיון שהגומ' רחוקה ממנו ותוציא מאני דבתים לחצר כדי לשפוך סמוך לעוקה כ"כ הב"ח ע"ש ול' שברמזים לא משמע הכי ע"ש ול"נ דנקט והשניה לא עירבה כלל דאם עירבה השניה לעצמה אין אוסרת החצר ומותרת אותה שעשאה גומא לשפוך להדיא לגומא אבל כל שלא עירבה כלל ה"ל רגל האסורה במקומה ואוסרת החצר ערסי' שע"ה וצ"ע עמ"ש סימן שס"ד ס"ג: 