 צדקה: כתב הט''ז אם בא לו בלבו ביום שבת להקדיש ס''ת ולא קודם לכן לא יקדישה בשבת וכן אסור להביא חפץ לבה''כ להקדישו אם לא חשב עליה קודם לכן אלא יחזיקנה בבית ויקדישנו בינו לבין עצמו וא''כ כבר יצאת לרשות גבוה אלא שמפרסם זה בשבת ע''ש. והיד אהרן כתב ול''נ דאפי' הקדישו בלבו בחול אסור להקדישו בשבת דדברים שבלב אינן דברים ולא יצא לרשות גבוה ע''ש. ומ''א כתב דהקדישות דידן חולין נינהו ויש לכל ישראל חלק בהן א''כ לא יצא מרשותו דיש להמקדיש חלק ג''כ בו לפ''ז מותר להקדיש ס''ת ביום שבת דאין בזה איסור יוצא מרשות לרשות ע''ש. כתב רש''ל פ''ה דביצה הכרזת מצוה מי שיתן יותר הוא יזכה בה דמי טפי למקח וממכר והמחוור בעיני כמו שנהגו חסידי אוסטריי''ך דכל מה שהוציא מפיו ליתן נותן לצדקה אפי' קנה חבירו המצוה א''כ הוי רק כקציצת דמים לצורך מצוה וכל י''ש יזהר בזה. וכן אסור לקנות מקומות בה''כ ואתרוגים מן הקהל אחר גמר מצותן וכן לקנות שופר או אתרוג בי''ט אסור ועי' סי' תקפ''ו סעיף כ''א ועיין ח''מ סי' ע''ב אם נשבע לפרוע בז' בניסן ואירע בשבת מה יעשה ומ''א כתב נ''ל דאם יש לו מעות יתננה לו ע''י עכו''ם. ואם אין לו מעות יאמר לעכו''ם לשום דהיינו שיאמר זה הכלי שוה כמו זה ולמחרת ישומו אותו ע''ש: