מתפללין ע' באר הטיב בשם א"ז מ"ש ועיין ת' שב יעקב סי' ו' דהחמיר בדבר אפי' בשעת הדחק מטעמא דרוב פוסקים החמירו ואת"ל דשוים המה מ"מ הוי כמו ספק ברכות להקל מכ"ש כיון דהוי תרי דרבנן תפלה עצמה היא דרבנן וכן להתפלל בעשרה: ועיין ברא"ש. ועין רמ"א סי' קצ"ט דכ' להדי' דאין מצטרפין ואין לשנות וכאן כתוב דיש נוהגים להקל וא"כ דבריו סותרים זה את זה וא"ל דרמ"א סובר דחמיר להצטרף לג' מעשרה ועיין סימן קצ"ד דבג' סגי כשקורא ומודיעו ובעשרה צריך דוקא לישב עמהם מעתה מצאנו ראינו דחמי' הצטרפות לג'. זה ליתא דשאני הכא דהטעם הוא משום דבעינן גדלו לה' אתי מעתה סגי בשומע ועונה אבל בעשרה הטעם משום דשכינתא שרי' וז"א כ"א יושבים במסיבה אחת אבל לענין צירוף קטן ודאי דקילי יותר. ועיין סי' קצ"ד דכ' להדיא דאין מצטרף קטן אפי' ליו"ד דודאי דבר שבקדושה חמיר טפי מזימון. וכן לא מצינו שום פוסק דס"ל דזימון בעשרה יהא חמיר מעשרה לתפלה ע"ש: