 תרגום: כתב של''ה שיקרא כל פרשה ב''פ ואח''כ התרגום עליה וכ''כ רש''ל. אבל הל''ח פסק דיקרא כל פסוק ב' פעמים והתרגום עליו וכ''כ בהגהות י''נ בשם האר''י וסדה''י וכ''כ בכתבים וכ''כ בספר נגיד ומצוה ובספר משנת חסידים והפסוק האחרון יאמר אחר התרגום כדי לסיים בתורה. ומי שהוא בקי בטעמים ונקודות בע''פ מצוה לקרות בספר תורה מהרדב''ז והאר''י ז''ל תלמיד א' היה לפניו החומש וקרא לפניו. ואיסור גדול להפסיק בקריאת שמו''ת בדיבור. ויקוץ הצפרנים קודם שמו''ת. ועיקר המצוה לקרות אחר חצות ואחר שקרא ילך לבית המרחץ ויטבול. הכוונות: 