חצות.  עבה"ט וכתב במח"ב שיראי ה' נהגו להחמיר כל היום כו', (וכ"כ בא"ר) דמב"ח משמע להחמיר כל היום וכן ראוי לעשות לת"ח ופרושים ויולדות אף שמתענה אחר ז' מותרת בליל יוד בבשר ויין ומכ"ש בט"ב שנדחה ומתענה שמותרת בלילה בבשר ויין ע"ש, והנוהגין שלא לברך שהחיינו מי"ז בתמוז גם בליל ויום עשירי אסור ואם רוב אנשי העיר אוכלים בשר בליל עשירי וא' נהג שלא לאכול אך לא קיבלו בנדר רק נהג מנהג בעלמא ואירע ששלמו לו יום למד של אבל בשבוע שחל ט"ב ויש לו צער שלא לגלח מותר לגלח בליל עשירי כיון דרוב העיר אין להם חומרא זו וגם הוא לא נהג אלא באכילה ובהגמיי' מיקל בכל גוונא בתספורת ע"ש, ומ"ש בשם מג"א כשחל ביום ואו כו' ומותר להסתפר בשחרית ע"כ וכ"כ בא"ר ס"ס תקנ"ט וראיה מסי' תקנ"א סעיף ט"ז מטור וב"ח. וכ"כ בשאלות יעב"ץ חלק א' סי' ק"ו ע"ש: