 אסור: לא משום איסור שבת אלא שמכשיל את חבירו וגורם לו להוציא חפץ ועובר משום לפני עור לא תתן מכשול. ואם הוא מונח באופן שאם אפי' לא היה בידו היה יכול ליטלו לא עבר אלפני עור ומ''מ איסורא דרבנן איכא דאפי' קטן אוכל נבילות ב''ד מצווין להפרישו כ''ש גדול שלא יסייע לו הרא''ש. ונ''ל דלעכו''ם ליכא איסור לסייע במידי דאסור לו כמו אבר מן החי אם לא דקאי בענין שאינו יכול ליטלו וכן איתא בהדיא בע''ז דף ו' וכ''כ התוספות שם דאסור להושיט למומרים דבר איסור ואסור להשאיל לאדם כלי מלאכה אם הוא חשוד לעשות מלאכה בשבת אם לא שיש לתלות שיעשה בה מלאכת היתר ודוקא בדבר המצוי אבל בדבר שאינו מצוי אסור אם לא מפני דרכי שלום עיין בגיטין דף ס''א ובע''ז דף נ''ה משמע ברש''י דאפי' בעכו''ם אסור לסייע בדבר שנצטווה ע''ש ועיין בי''ד סימן קנ''א סס''א ובש''ך שם. דרך ארץ לומר לאדם שעוסק במלאכה תצליח במלאכתך שבת דף פ''ט ואפי' לעכו''ם אבל מי שעוסק במלאכת איסור אסור לומר לו כך. גיטין ספ''ה: 