גורל. ע' באר היטב סעיף ו' וע' ת' פ"ה סי' ט"ז כי שאל נשאל שם אי מותר למכור ס"ת בגורל דהיינו שכותבין נקובי שם איש את שמו בסך קצוב ביניהם ומתנין מי שעולה שמו עם החפץ לו יהיה ומקנין כ"א לחבירו את חלקו ויצא פסק דינו להתיר וליכא חששא דקוביא כלל מאחר שכ"א מקנה לחברו חלקו וע' מ"א דבמקום מצוה לית דין בשש ועיין בס' גינת וורדים ח"א כלל ב' סי' ל"א. וליתר שאת כתב דיניחו הס"ת בלתי תפירות ונמצא דאין בו קדושת ס"ת כלל ובת' ריב"ש הביאו הב"י ע"ש כל ספר שיש בו טעות אין בו קדושת ס"ת ויכול למכרו: