לשני עניים.  בן עיר ששלח מנות לבן כרך והגיע לידו בי"ד יצאו בו אם ידע שלא יאכלם כי אם בט"ו דבתר שמחת המקבל אזלינן וכ"פ ביד אהרן סי' תרצ"ד שכ' דמי ששלח מנות למדה"י והגיע לשם בפורים דיוצא בו אף בעת ששלחו מביתו עדיין לא הגיע זמנו וה"ה הכא וע' בד"מ מ"ש בשם מהר"י ברי"ן ומהרי"ל וס"ח סי' תשי"ג. וה"ה אם שלח מנות ונאנסו המשלח לא יצא דהכל תלוי בשמחת המקבל וכן העלה בתשובת משאת משה דלא כס' בני חיי' ע"ש: