 ששמח בה: משמע דוקא ששמח בלבו על שזה נתרפא אבל אם אינו שמח בלבו כ''כ אלא שאומר כן מפני השלום אין לומר כן בשם ומלכות וב''י כתב שיש נוהגים אם נשיהם יולדות עומדות שבעליהם מברכין הגומל אלא דהרשב''א כתב דדוקא על רבו שייך זה ולא על אחר אוהבו ומסיק דאין לברך. ועל אביו ועל רבו מותר לכ''ע לברך על רפואתו דבזה גם הרשב''א מודה. ונ''ל לכאורה שאז לא יאמר הגומל לחייבים דבזה פוגם כבוד אביו או רבו דאע''פ שהמודה בעצמו אומר כן מ''מ אחר לא יאמר כן עליו עיין ט''ז: