 מטפח: ב''ח חולק וס''ל דאפילו באשה אחרת נמי אין איסור אלא דוקא בטפח אבל פחות מטפח שרי ע''ש. לכאורה לדבריו צ''ע מ''ש הש''ס בברכות דף כ''ד אמר ר''י טפח באשה ערוה למאי וכו' אלא באשתו ולק''ש ע''ש. למה לא משני בקיצור הכא לק''ש דאיירי בכל הנשים ולמה נקט באשתו ולק''ש אלא ש''מ דחילוק יש וק''ל. אם שוקה מגולה אסור אפי' באשתו פחות מטפח שהוא מקום הרהור יותר משאר איברים. ט''ז וכ''כ הב''ח. עיין דבר שמואל סי' רצ''ג: 