הנותן ליעף כח. מנהג פשוט לאומרו והוא ע"פ מדרש ומהרש"ל ז"ל לא היה אומרה בש"ת ס"י ס"ד. וכשירחץ פניו יברך המעביר שינה מעיני כו' ויהי רצון ותשמרני מלבא לא לידי חטא ולא לימא אל תביאני וגם אין לומר וכוף את יצרי להשתעבד לך כי הכל בידי שמי' חוץ מיראת שמים (אא"ז) ובכאן האריך הרב וקצר היריעה מלהכיל והוכיח בכאן בראיות ובתשובות גדולות כלל העולה לכן אל יתהלל חוגר בברכת אוזר ישראל אם לא הסיר החגור' וכן מלביש ערומי' אם לא לבוש וכן עוטר ישראל אי לא פריס סודריה ארישיה וכן נ"ל אם לא ישן כל הלילה לא יברך ברכת אלהי נשמה שנתת בי וברכ' המעביר שינה מעיני והוכחתי בתשובה והארכתי בזה והסכים עמי מורי ורבי יהושע ז"ל מק"ק קראקא. אבל הברכות שהן על סדר עולם והנהגתו כגון הנותן לשכוי בינה ורוקע הארץ והכין מצעדי גבר צריך לברך אף שלא שמע קול התרנגול או לא הלך על הארץ והטעם משום דבלא אלו אין קיום לאדם בעה"ז משא"כ בלא לבוש ובלא אזור אפשר בלעדם לחיות כמו שהיה אדה"ר קודם חטא ואינה אלא מצד הנאת האדם מצד חסד האל על ברואיו או יש לומר דשאני הני דאע"ג דלא שמע קול תרנגול מ"מ יברך להקב"ה על שנתן לו בינ' להבחין בין יום ובין לילה וכן אף על גב דלא נחית לארעא מברך רוקע הארץ שאין הברכה על הנא' הירידות הארץ והרי היא בריאה ועומדת כנ"ל.