 ראשונה: והרמב''ם לא כ' בפרשה ראשונה דגם בפרשה שנייה איכא איסורא אלא דלא הוי מגונה אלא בפרשה ראשונה כ''כ הר''מ מ''א ונראה לי דלצורך מצוה מותר לרמוז בפרשה שנייה אף להרמב''ם דאל''כ קשה על רב היאך היה מחוי בידיה בן קבוטל בפרשה שניה כדמסקינן ביומא דף י''ט מאחר דאיכא עכ''פ איסורא אלא ודאי דלדבר מצוה שרי. וק''ל. ועל פי זה לא מקשה מידי המחבר יד אהרן על הרמב''ם ודו''ק: