 גזולה: אבל בשאולה יצא ט''ז. ואם גזל ונתן לאחר הוי שינוי רשות ויוצא בו. ודוקא לאחר יאוש ואם האחר חזר ונתנו לגזלן גם הגזלן יוצא בו מהרי''ל. ואין לברך בתחלה וכתבו האחרונים דטוב לומר בשעת טחינה או בשעת אפייה כל מי שיגיע קמחי לידו או מצתי הרי שלו במתנה. וכתב הח''י דדוקא במצה גזולה אין יוצאין לפי שהמצה גופה בא מעבירה. משא''כ אם הוציא מצה בשבת מרה''י לר''ה יוצא בה י''ח בפסח לפי שהוא עבר עבירה ולא המצה גופה בעבירה. ומ''מ מי שהוציא אותם אם אסור לו לאכול כדין המבשל בשבת ע''ל סימן שי''ח ובסי' ש''ז. כתב הכנה''ג בשם מהרי''ל דיוצאין במרור גזול ע''ש. והפר''ח בסי' תע''ה ס''ק א' הכריח דכשם שבמצה גזולה אין יוצאין בה י''ח ה''ה מרור גזולה וע' בתשובת יד אליהו סי' כ''ד: