 סימור: מלשון תסמר שערת בשרי. ונראה שהוא מה שאומרים בל''א שנידרי''ן. ועכ''פ אין זה הקדחת המצוי ל''ע שידוע שאין זה סכנת נפשות ותחלתו קר וסופו חם אלא שזה מיירי שבפעם אחת בא עליו החמימות והקרירות ט''ז. וכתב באו''ה דמותר להקיז דם בשבת לקדחת ע''י עכו''ם ושאר כל החלאים הפנימים אפי' ע''י ישראל מותר וע''פ רופא מומחה. מי שחלה בחולי הקדחת ועשה לו רפואות קמיעא א' של עשבים לתלות עליו ימים במספר ובתשלום זמן מספר הימים ציוו לזרוק תוך הנהר מאחוריו והיה קמיע מומחה ונשלם הזמן בשבת יכול לזורקה כיון דהנהר הוא כרמלית. שבות יעקב ח''ב סי' נו''ן ע''ש: