בלא ברכות. עיין באר הטיב ס"ק ב' מ"ש בשם ט"ז וכ"ד הרמב"ן בת' סי' קצ"ב וסיים בה וברכות אינה מעכבת ומשנה שלמה היא היה קורא בתורה והגיע זמן המקרא אם כיון לבו יצא אלמא דברכות א"מ וטעמא רבה ביה דהברכות אינם בעצמם ברכת ק"ש דלא נתקנו אשר קדשנו כי' לברך את שמע וכן לראי' מהימנא דהלא בזמן שבי"המ קיים היו קוראין אחד מהם בלבד עם ק"ש כדאיתא להדיא א"ל הממונה ברכו ברכה אחת והיא אהבה רבה או יוצר המאורות למר כדא"ל ולמר כדאית ליה ע"ש עוד ראיו':