 לבין השמשות: דמן הדין לשואבן בין השמשות ממש ולפי שאין הכל יודעין לכוין שיעור בה''ש לכן שואבין אותן סמוך לבה''ש אחר שקיעת החמה. (טרם זריחת הלבנה) ובדיעבד אם שואבן בעוד יום או ששואבן אחר תחילת הלילה נראה מדברי האחרונים שיש להקל ללוש בהם אחר י''ב שעות ובתשובת מ''ע סי' ל''ב כתב דאין להקל אלא אם כן בשעת הדחק או הפ''מ. וע' בט''ז שכתב שיותר טוב לאחר השאיבה מלהקדי'. אכן מהרי''ל כתב להיפך וז''ל יותר טוב להקדים קצת משיאחר ע''ש ונראין דבריו וכן משמעות המ''א. ח''י: 