אפייתן.  עבה"ט וע' בשו"ת בית יעקב סי' ס"ט דבש"ס מבואר דרביעית שמן לשבעה עשרונים פחות משליש לא היו מצה עשירה וכל קיטוף שבשיעור הזה יכול לצאת בו י"ח בדיעבד אבל לכתחלה שיש לו אחרת אף שלא נעשית לשם מצת מצוה יקח מצה אחרת ע"ש (וע"ש שכתב דמשמע דיוצא בו בדיעבד כו' ולענ"ד ליתא דלישנא דמתני' חלות תודה כו' יוצאים בהם היינו לכתחלה) וע"ש שכתב שז' עשרונות פחות שליט לפ"ע השיעור חלה הוא ג' קווארט ר"ל דלזה נתחלק רביעית שמן שהוא ביצה ומחצה ולפי חשבון שיעור חלה הוא אחד מק' ך"ה בקירוב וע' בח"י שכתב שכל שהמ"פ נתבטלו בס' הוי לחם עוני ואע"ג דבלחמי תודה הוא פחות כו' ולפום ריהטא נראה דדוקא אם הוא פחות מס' במים אבל אם הוא פחות מס' מחמת הקמח אפשר שיש לחוש שהקמח אינו מבטל מה שנילוש עמו דלטעמא עביד כדאמרי' בביצה דמים ומלח לא בטילו גבי עיסה וא"כ כיון שהשמן נתן טעם במים שלשו בהם החלות לא נתבטל מחמת רבוי הקמח בס' רק דמצה הרבוי עכ"פ לא מיקרי מצה עשיר' וא"כ גם לדידן במצה י"ל כן: