עכו"ם  עבה"ט וע' בשו"ת בית אפרים סי' ל"ד באחד שהיה לו מאלץ מונח בוויין הוי"ז של עכו"ם לעשות יי"ש והעכו"ם אמר לו שיעשה ממנו יי"ש בפסח ובע"פ מכר המאלץ כדינו והוויי"ן היז"ר הטיל המאלץ לתוך המים רותחים לעשות ממנו יי"ש ויש מפקפקים לומר שלפי שלא הודיע להקונה שהוויין הייז"יר יטיל התבואה לתוך המים הו"ל מקח טעות. והעליתי שאין לבטל המקח בשביל זה וע"ש העתיק מכת"י הגאון בעל פ"י ז"ל שדעתו לומר דמאלץ הוי חמץ נוקשה ושם מבואר שהכל לפי הענין אם הוא מקולקל הרבה עד שנפסד מאכילת אדם כדרך שנתבאר סי' תמ"ב הוה נוקשה ולכן יש להתיר בענין זה ולרווחא דמלתא יש לבטלו ברוב מאלץ שלא עה"פ ע"ש ואדמ"ו הגאון מוה' סענדיר ז"ל כתב בתשובת כת"י במאלץ ששכחו למכור קודם הפסח ונודע בפסח ולא בא לשאול עד אחר הפסח והורה שהוא אסור בהנאה ע"ש כך הועתק לי משמו וגוף התשובה לא ראיתי ואפשר דמיירי בענין שהמאלץ היה עדיין ראוי לאכילה דאל"כ הו"ל נוקשה דקי"ל בס"ס תמ"ז דשרי וע"ש ס"ק מ"ז: