 בלא ברכה: הנה נראה, דאפילו אם בפעם הראשון כשנטל ידיו לא בירך "על נטילת ידיים", מכל מקום לא יברך עתה; דאיך יאמר "וציוונו על נטילת ידיים"? הלא כבר יצא ידי חובת הנטילה לתפילה לדעת הרא"ש, כמבואר בבית יוסף. וכהאי גוונא כתב לעיל בשערי תשובה ס"ק ד'. ומכל מקום הנכון שיביא עצמו לידי חיוב ברכה, דהיינו שיעשה צרכיו קודם התפילה ויתחייב לברך "על נטילת ידיים", וכנ"ל בס"ק ד' בשם החיי אדם. 