 שלא יזיקנו: אבל האוכל הערינג עם פת הפת עיקר והערינג בא ללפת הפת ט''ז ע''ש. מי שאוכל פת למתק השתיה מברך על המשקה ופוטר את הפת אם היה דעתו עליו בבירור או שדרכו בכך ברוב הפעמים לאכול פת באמצע השתיה והוי כאלו דעתו עליו ובלא''ה צריך לברך מ''א של''ה וכ''כ הט''ז סק''א. ויש למנוע מלאכול פת בשעת השתיה כי מי יוכל להבחין אם אוכלו משום מילוי כרסו דאז צריך לברך המוציא או שאוכלו למיתוק השתיה. וכשאוכלו למיתוק השתיה יטול ידיו בלא ברכה של''ה והמ''א כתב בשם תשובת רמ''א ובשם מט''מ משם רש''ל שא''צ נטילה: 