 דגן: כל ה' מינים קרוים דגן וצואתו מסרחת. גם במאכל שעושים לתינוק שקורין פפ''א משערין כפי מה שיכול גדול לאכול פרס. מג''א. ושיעור פרס עי' סי' תרי''ב. ושיעור כזית עי' סי' תפ''ו. וביורה דעה סי' רס''ה סעי' ח' בה''ג משמע דטוב וישר להרחיק מצואת קטן אפי' בן ח' ימים ע''ש. כתב רש''ל אין נכון לקרות ק''ש אצל התינוק דסתם תינוק מטפח באשפה עכ''ל. ומג''א כ' ול''נ מטעם אחר שאין מקנחין עצמם וצואה בפי טבעת אפי' הוא מכוסה אסור עכ''ל במחילה טעה בזה כי צואה בפי טבעת דוקא לאותו אדם אסור ולאדם אחר הוי כצואה מכוסה. באר היטב אשר לפני: