מליחה,  עבה"ט ועיין בתפארת צבי סי' ך"ב בחיטין שלמים שנמצאו בזפק שיש להקל שקרום הזפק מפסיק ולכן אין להחמיר כ"א בנתרככה ובלא נתרככה יש להקל ועיין בפ"מ ובאשל אברהם ס"ק למ"ד וס"ק ל"ג ועיין בשו"ת שבות יעקב ח"ב סי' י"ז בסעודת ברית מילה בחה"מ פסח שנמלחו תרנגולים עם בשר ומצאו באחד זפק ובתוכו כמין סובין ועוד נמצא באחד זפק וזרקו לאיבוד אותו שזרקו לא מחזקינן איסור' וגם דאיכא ס"ס שמא לא היה בתוכו ואם היה בתוכו שמא נתעכל אך מחמת הזפק השני יש לחוש קצת ועיין בח"י סי' תס"ז ס"ק ל"ט ועכ"פ די להשהות התרנגולת עד אחר הפסח ולהתיר השאר בפרט במקום הפ"מ וסעודת מצוה ומניעת שמחת יו"ט. ובחטה בקועה הראה מקום להח"י סי' תס"ז להקל לשהות עד אחר הפסח רק מקום שנמצא יקלוף (וצ"ע דהזפק גופא במקום קליפה כמבואר לקמן ס"ק מ"ד) ואם נמצא בתוך הציר הוי כמבושל ואסור ודלא כמ"ש בשו"ת ח"צ סי' פ"ז שמתיר בנמצא בתבשיל להשהות ע"ש ועיין בח"י בלא נתרככה יש להקל בכל ענין ועיין במנחת יעקב כלל ט' בכל השנה אם נמלח הזפק עם התרנגולת דיש לאסור וצ"ל דהתם הטעם משומ דהדם נבלע בתוך הפרש וחוזר ופולט ונבלע בתוך הבשר מחמת המליחה וכאן מיירי שהפרש הוא מעט ויש ששים נגדו ועיין בשו"ת כנסת יחזקאל שחולק על המ"י בזה וס"ל להתיר ע"ש: