כלל.  עבה"ט וע' בשו"ת ח"צ שם שכת' לתמוה על המרדכי שהביא בהג"ה שאם מצטער בשינ' לא יצא י"ח אפילו באכילה דהא ליתא דתשבו כעין תדורו לא קאי אלא על אופן הישיבה באיזה ענין תהיה וע"ז נאמר שתהיה כעין דירה אבל אם עשה ב' סוכות האחת לאכילה והאחת לשינה אף שאותה שלאכילה אינה ראויה לשינה מ"מ נפיק י"ח אכילה ולכן גם מ"ש בהג"ה בשם תה"ד דאם צר לו בפישוט ידיו ורגליו אעפ"כ מחיוב לישן בה ומוכח מסוכה של ז' טפחים ומדברי המרדכי הא ליתא דהחוש מוכיח שאין לך מצטער גדול מזה ואין לו לעשות לכתחלה סוכה כזו. אבל אם הוא בי"ט וכבר נעשה או שאין לו מקום לסוכה אחרת ודאי א"צ לישן בה ומ"מ יוצא בה י"ח אכילה וע' שם שהביא ראיה מר"ע שעשה סוכה בראש הספינה שהרוח מצויה שם ואין דרך לישן ואפ"ה עשאה לצורך אכילה ע"ש וע' בשו"ת מים רבים סימן נ"ג תשובת מהר"י דיין להעמיד דברי המרדכי ותה"ד וע"ש סימן נ"ד וע' במח"ב בשם זרע אמת האריך דאף דמי שאינו ישן בסוכה מפני הצינה או מפני שא"א לישן שם איש וביתו אפ"ה יצא י"ח אכילה ע' בבר"י שמסתפק בחולה שאין בו סכנה אם פטור בלילה ראשונה וכת' שמדברי א"ח וכלבו משמע דחולה אף בלילה ראשונה פטור וכן נראה מדברי הא"ר ודוקא מצטער חייב בלילה ראשונה ע"ש: