 האסור: וה''ה אם נכנס בלבו הרהור עבירה מותר להרהר שם בד''ת דהוי לאפרושי מאיסורא. ס''ח מ''א (כתב ב''י מי שתלמודו שגור בפיו בבית הכסא או מרחץ והרהר לאונסו מותר. ופירש הפרישה כיון דאונס הוא בהרהורו יכול אפילו לבטא בשפתיו וכן משמע בזבחים דף קי''ב ע''ב): 