 בדרך: ירושלמי ל''ש אלא בעובר אבל בעומד חזקה כוון. וצ''ע הלא הוא יודע אם כוון אם לאו ואפשר דמיירי אם שכח אם כוון אם לא מ''א. מי שבא לבה''כ לצאת י''ח עם הצבור אעפ''י שבשעה ששמע לא כוון לבו אלא סתמא יצא אבל הבא לבה''כ בסתמא לא יצא הרדב''ז חלק א' סימן ק''ס. סומא חייב בתקיעה ואם היה מוחזק לתקוע בכל שנה וסלקוהו אם לא ימצא בקי כמוהו יחזירוהו למנויו. ולכתחילה אין לסלקו מפני שהוא סומא אעפ''י שנמצא בקי כמוהו רדב''ז ח''א סי' נ''ט וכה''ג. ועיין שו''ת שער אפרים סי' כ''ו. תוקע שמת ונכנס אחר במקומו וכשגדל בנו רוצה לירש זכות אביו ע' הלק''ט סי' ל''ט. וע' בספר קול בן לוי דף כ''ח ע''ג: