 בס': זהו דעת הטור. אבל כל הפוסקים כתבו דלא בעינן ס' לכן נ''ל דהמיקל לא הפסיד אפילו פחות מס' רק שנתערב ברוב מותר אפילו באכילה אחרונים וע' בספר אה''ע שמישב דעת הטור להלכה ע''ש באריכות בס' מ''א ד' פרופס. ואם האיסור הוא דבר המעמיד וכה''ג ע''ל סי' תמ''ב ס''ק י''א שמרי שכר שעבר עליהם הפסח וחימץ בהם עיסה אסו' ר''מ מלובלין סי' קכ''א. (וע' י''ד סימן קכ''ג סעיף ט''ו בש''ך שם) כתב א''ז זקיני הגאון ז''ל פסק בחמאה ששרה בה פת או קמח ועבר ושהה תוך הפסח יוליך הנאת הפת או הקמח לים או לנהר וימכור החמאה לעכו''ם וכ' הח''י בסי' תמ''ב דמיירי שנתערב מים עם החמאה דאל''כ הוי מי פירות ואינו מחמיץ ע''ש. וכן פסק במצה כפולה שנמצאת אחר הפסח דישליך הכפל וגם הנאת הבליעה מאיסור בפרוטה והשאר ימכור לעכו''ם אבל אם היה ששים במצה נגד הכפל ישליך הכפל לים והשאר מותר אף באכילה וה''ה בחטה הנמצאת במצה אפויה אבל בנפוחה אסורה לעולם כולה בהנאה והח''י בס' תס''א מיקל אחר הפסח ע''ש: 