 יסחוט: אע''פ שמולח הרבה יותר מהצורך הרי יכול לומר על כל אחד בשעת הבאה ומליחה זה נסחט וכן כשמולח חבירו דהערמה כי האי שרי אפילו בי''ט כמ''ש ס''ס ת''ק כ''ש בח''ה. וא''ל מ''ש מקמח דאסור לטחון שלא לצורך כמ''ש ס''א דשאני צידה דכל פעם י''ל שימצא דג משובח יותר משא''כ בקמח. ומה שמותר למלוח על ידי הערמה היינו משום דאין עיבוד באוכלין. מגן אברהם: 