ושכח,  עבה"ט וכ' בר"י בשם נחפה בכסף דמי שהיו שרוי בתענית ולקח איזה מאכל ובירך עליו ונזכר מהתענית יאכל פחות מכזית מפני הברכה והתענית עולה לו, ובאדמת קודש גמגם בזה ואין דבריו נראה וכן מהר"ש גרמיזאן כתב שיש לעשות כן ע"ש (וצ"ע בד' צומות שנראה דאסורים יש לו לו' מיד שנזכר בשכ"מ) וע"ש בשם פרי הארץ ח"ב שאם היה אוכל ואמרו לו שעלה ע"ה יפלוט ועיין מ"ש כאן באשל אברהם בזה, ועיין מח"ב בשם אשל אברהם אם קיבל במחשבתו שלמחרתו יום ה' ער"ח ואח"כ נודע לו שאינו כן דר"ח היא שבת א"צ התרה ועצהיו"ט יתירו לו ועוד כתב אם אמר אהא בתענית יום ה' אם אפטר מדבר פלוני ושכח ולא קיבלו בשעת מנחה חייב להתענות ע"ש וע"ש בשם הרדב"ז ח"ב סי' רע"ז מי שנדר להתענות שנה אחת בה"ב ורוצה להתיר אין מתירין לו עד שיכנס יום שני הראשון וכתב בשו"ת בית יהודה ח"ב מי שנהג להתענות כל ער"ח ויום לפני ער"ח היה חולה ושיער שאין יכול להתענות יכול להתיר יום לפני ער"ח: