 וטעמיה חלא‏ - דבתר טעמא אזלינן וכחלא דמי ולכך לקמן בס"ג בטעמיה חמרא מקדשין עליו אע"ג דריחו חלא וטעמי' הלא נקרא כל שבני אדם נמנעין לשתותו משום חמצותו וכמ"ש סימן ר"ד ס"ד וכתבו האחרונים‏ דלחנם העתיק הרמ"א דין זה‏ דגם בפה"ג אין מברכין עליו כדאיתא שם וכ"ש שאין מקדשין:‏ 