 שנתערבו: פי' אף להמתירין צונן הכא אסור כיון שגוף החימוץ נתערב. ואם נמצא חטה או שאר חמץ בבור זה תלוי בפלוגתא שכ' המחבר סעיף י''ב אם אסור בצונן תוך הפסח וע''ל ס''ק כ' וס''ק למ''ד מש''ש ועיין ח''י. כתב הט''ז פעם אחד הביא משרת כלי עם דבש הנקרא מע''ד לשתות ונמצא בו חטה אחת אמרתי דאין אוסרת בצונן אע''ג שהיא נתחמצה ואע''ג שכ' בש''ע סי''ב ויש מי שאוסר תוך הפסח הא כבר הוכחנו שלא מצינו חילוק זה דצונן אינו נותן טעם כלל ואף בפסח מותר וגם אין לחוש כאן שמא היתה החטה בשעה שהיה הדבש רותח דא''כ היה כבר בטל לפני פסח מה שנפלט ממנו ואין חוזר וניעור אע''ג דהחטה עדיין בתוכה מ''מ צונן הוא בעת ההיא ואין נותן טעם עכ''ל. וקשה דשמא כבוש בתוכו מעת לעת כמ''ש בס''ק ל'. וצ''ל שהמעשה היה ליל ראשון דפסח ודוק: