 בידו: בנוסח הברכה אשר גאלנו כ' מהרי''ו כשחל פסח במ''ש דיש להפך ולומר תחלה מן הפסחים ואח''כ מן הזבחים דאין חגיגה דוחה שבת ובליל ב' להיפך ע''ש. ובפסח מעובין סי' רס''ח כתב שיש לומר הכל בנוסח א' מן הזבחים ומן הפסחים והסכמת אחרונים כמהרי''ו וכ''כ הב''ח. באמירת הלל אין לישב מוטה אלא באימה וביראה של''ה. כתב לבוש אין נוהגין לברך על הלל כיון שמחלקים חציו קודם הסעודה וחציו לאחר הסעודה. סומא חייב בקריאת ההגדה וכשמגיע למצה זו ולמרור זה אין לומר זה אלא אומר מצה שאנו אוכלים וכו' עח''י ס''ק ל''ט: