 ולהרמב''ם: כתב הט''ז לענין הלכה אין כאן שום חשש דבכל הדרכים יש לו על מה לסמוך דאם ברכות שוות ויש מין ז' מי שרוצה ליקח המין ז' ולפטור השני מברכה שפיר עביד (כרבנן) [כר''י] וכפסק הרא''ש ואם ירצה ליקח השני החביב עליו ולפטור המין ז' שפיר עביד (כר''י) [כרבנן] וכפסק הרמב''ם ואם אין ביניהם מין ז' פשיטא דשפיר יעשה ליקח החביב וה''ה באין ברכות שוות וצריך להקדים אחד לחבירו בברכה ג''כ יש מעלה למין ז' ויש מעלה לחביב ויעשה מה שירצה בהקדמה ובענין חביב יכול לסמוך על שני דרכים הן אם חביב לו רוב פעמים אחרים כהרא''ש הן אם חביב לו עתה (כהראב''ד) [כהרמב''ם] כנ''ל כיון שאין לפנינו הכרע הלכתא כמאן עכ''ל: