 הברקים: בליצ''ן בל''א. אומר עושה מעשה בראשית דלא שייך לומר שכחו וגבורתו מלא עולם שאין נראין בכל העולם. ועל הרעמים בל''א דונרי''ן אם ירצה אומר עושה מעשה בראשית דמעשה בראשית הם ואם רצה אומר שכחו וגבורתו מלא עולם שהקול נשמע בכל העולם. ומש''ה כתב המחבר בזעף ר''ל בכח גדול אז אומר עמ''ב או שכחו וכו' אבל אם נשבו בנחת אומר דוקא עמ''ב. וכתב המ''א שמע רעם וראה ברק כאחד מברך על שניהם ברכה אחת ברוך עמ''ב דאין מרבין בברכות אבל אם הם באים בזה אחר זה נהגו העולם לברך על רעמים שכחו וגבורתו מלא עולם ועל ברקים עמ''ב. מ''ש המחבר ואם ירצה אומר שכחו וכו' זה קאי דוקא על רעמים אבל על ברקים אינו מברך כ''א עושה מ''ב: