 ולאכול: וז''ל הב''ח אדם יחיד שיושב לשתות סברא דלא חשיב קבע אבל בני חבורה שקבעו לשתות הוי קבע גמור ובפרט במקום שנוהגין לשתות יחד בקבע בלי שום אכיל' דה''ל קבע גמור ובעי סוכה ולברך לישב בסוכה כנ''ל להלכה אבל למעש' ראוי להחמיר שלא לשתות בקבע אלא תוך הסעוד' לאפוקי נפשי מפלוגתא וכן בקבע דבשר וגבינה וכיוצא בהן עכ''ל. וט''ז העל' דאין לברך לישב בסוכה כלל על השתי' אפילו בקביעות דאפי' אח''כ דחייב בסוכה מ''מ אות' ברכה שמברך על האכיל' פוטרת אותו מכל וכל ואפי' אם קובע עצמו לשתות קודם האכיל' כגון שתיית יין שרף במדינות אלו אפ''ה ברכ' שיברך אח''כ בשעת האכילה פוטרתו ע''כ אין לברך כלל רק על האכילה כמ''ש בסוף הסי' עכ''ל ע''ש ועיין ט''ז ס''ק כ': 