פטורים.  עבה"ט וע' בגו"ר כלל ד' סימן י"ג דבזמנינו השושבינים וכל בני חופה חייבים שאין דרך לספוד החתן והכלה בתוך הסוכה אלא אלו אוכלים לבדם כו' ע"ש ומכ"ש דהרא"ש אפילו בחתן גופיה מחייב וא"כ בקרואים י"ל דמודים להרא"ש ע"ש וע' בחיים שאל ח"ב סימן ל"ה שכתב ג"כ דקרואים שאינה רק מזומנים לסעודת היום לאו בני חופה מיקרי והביא דברי גו"ר וכתב שהעיקר כדבריו וכן כמדומה קרוב לודאי שמנהג ירושלים תוב"ב שהחתן ובני חופה קובעים סעודתן בסוכה ע"ש:  (•)  (בש"ע) וסעודת ברית  עבמג"א דאף על גב דהוי סעודת מצוה מ"מ אינה כ"כ כסעודת נישואין ודי בי' אנשים וע"ש דסעודה שלפני המילה בלילה לא הוי סעודת מצוה דלא כנ"ש וע' לעיל סימן תקנ"ב ועיין בא"ר שכ"ד מוהרי"ק שממנו מקור הדין דחייב בסוכה לא מיירי מסעודת ברית מילה די"ל דמותר כיון שנזכר בש"ס פרק ר"א דמילה ותוס' שם אך דשקיל וטרי בשבוע הבן דהיינו הסעודה שאצל היולדת שאינו מצוה כ"כ. מיהו י"ל איפכא דברית מילה אפשר דאסור (וע"ש שכתב דמותר והוא ט"ס וצ"ל דאסור) חוץ לסוכה שאין צריך להיות אצל היולדת אבל שבוע הבן שרגילין אצל היולדת דוקא מסתפק ונראה דבשמיני עצרת יש להקל בשניהם והוא פשוט וע"ש במהרי"ק דלענין אכילת פירות בעלמא כמו שרגילים המיקל לא הפסיד ע"ש ולפמ"ש סימן תרל"ט דמותר ביין ופירות אפילו קבע עלייהו אם כן אין נ"מ בזה רק במחמיר על עצמו ובזה אין להחמיר ועיין בא"ר ס"ק ך' דאפשר דבזה"ז אוכלין מיני תרגומא ולכך כ' בשם מהרי"ק דגם בני הסעודה שאוכלים אצל היולדת דאז לא בעי סוכה ע"ש: