ביום ב'.  הא דאין תוקעין בשבת היינו משום גזירה דרב' מעתה אם עבר ותקע וברך זמן אי נימא דלא יברך שוב זמן בב' א"ד הואיל ועבר אאיסור דבריהם אין במעשיו כלום וחוזר ומברך. ע' ת' פ"ה ח"ב סי"ד העלה פלפול ארוך אי נימא במידי דרבנן אי עביד לא מהני וע"ל סי' של"ט ובח"מ סי' ר"ח ובהגהות מרדכי בשבועות והביאו מהר"ם בהג"ה לי"ד סי' ר"ל ובת' מהרשד"ם לי"ד סי' קט"ו עד כי העלה המחבר הנ"ל דעכ"פ מידי ספיקא לא נפיק וקי"ל ספק ברכות להקל והמעיין בדברי מהרי"ט דכ' הא בדברי תורה לא מהני היינו אם אפשר לתקן הלאו בהא דלא מהני מעשיו משא"כ אי כבר נעשה המעשה והאיסור במקומו עומד וכן הדין נמי בלולב ופשוט הוא: