 אין מברכין: בגמ' פרכינן אי אתוספת דהתירא קא מברך א''ה נכרי מנכרי נמי ומשני אין ה''נ אלא גזירה משום נכרי ראשון ועמוד ראשון. פי' שיבא לברך על של נכרי שהדליק מבע''י ובאותו אור עצמו שלא נתוסף משחשיכה כגון סמוך לחשכה מיד ועי' ט''ז ובדיעבד יצא בזה כיון דאינו אלא גזירה מ''א. (הט''ז תמה על מ''ש המגיד דבמסיבה אסור משום ע''א אמאי נימא דמברך אתוספת היתר של ישראל כו' ומסיק להקל שלא במסיבה ולהחמיר במסיבה ותימא נפלאה על המחבר שכמותו שלא כתב המגיד לאסור משום ע''א אלא בכותי שהדליק מישראל שאסור במסיבה דעכשיו הוא במסיבת כותי כמ''ש הלבוש. אבל בישראל שהדליק אפי' מגוי ע''א ממש שרי והוא ברור. ע''ש בספר אליהו רבה): 