העיקר.  עבה"ט וכתב בשמש צדקה סי' ך"ז חטה מבוקעת שנמצאת על התרנגולת ונמלחו עמה תרנגולת אחרות שצריך לקלוף כולם אם אין ידוע באיזה מהם נגעה החטה הסברא נותנת שצריך להסיר העור העליון מעל גופי התרנגולים לצאת מחשש בליעת איסור ע"ש: וכתב בשו"ת ושב הכהן סי' מ"ם בחטה שנמצאת בפסח בבשר מלוח על חתיכה אחת ותחתית מונחים עוד חתיכות אחרות הב"ח בתשו' החמיר לאסור כל חתיכות ודבריו צ"ע מ"ש שי"ל בכל האיסורים שמפעפעים אפילו הם כחושים ממתני' דרקיק ברקיק שהביאו הרשב"א והמרדכי ומ"ש דחמץ מפעפע י"ל דאף מאן דס"ל הכי היינו בעיסה אבל לא בבשר דלא שייך ביה חימוץ למה נחמיר בחמץ יותר מבשאר איסורים והא דאווז ששפשפו במורס' הוא משום שיש בו נקבים ולכן נראה דאותה חתיכה אסורה דהוי איסור כחוש והיתר שמן ושאר החתיכות מותרות וע' בשו"ת ב"ח סי' נ"ד אם נמלחו חתיכות לאחר הדחה אחרונה ושמים בכלי בע"פ ושוב הניחו עליהם חתיכה מלוחה ונמצא עליה חטה אין אוסרת בנגיעתה שאר חתיכות אא"כ שקודם הנחתה לא היה ציר בשולי הכלי ועכשיו נמצא ציר אסור אפילו להשהות לפי שי"ל שמתמצית החטה שנתרככה יצאו טפות חמץ ונוטף על החתיכות דרך הלוכו מלמעלה למטה ואם לא נמצא ציר יש להקל משום שמחת יו"ט ואם יש ספק אם היה ציר או ספק אם נתרככה יש להקל אפילו באכילה ע"ש: