 הית': פי' דאמרינן עתה נפלה לתוך המצה הזאת ולא היתה בעיסה מעולם. וכתב המ''א דאם החטה היה מלאה מים ומלוחלח מעבר אל עבר א''כ ודאי שהיתה במים ובעיסה א''כ יש לאסור כל העיסה ומ''מ אי איכא למתלי שהיתה בלוע ממקום אחר ממים ונפלה לתוך המצה תלינן והכל לפי הענין כי תולין במצוי בין להקל בין להחמיר ולא מקרי ספק כלל. וכתב עוד במ''א דהא דאמרי' כאן נמצא כאן היה משום דלא מחזקינן איסור היינו דוקא ממקום למקום או מחתיכ' לחתי' אבל מזמן לזמן בחד' חתיכה מחזקינן איסורא. כגון אם יש בידו עיסה וחתך ממנו ונשאר בידו חתיכה עיסה ונמצא עליה חטה אסורים כולם דאמרינן שמא היתה מקודם וגם אין לומר דהוי ס''ס. דשמא לא נתחמצה הוי ספק חסרון ידיעה ולא הוי ספק וכ''פ הט''ז בס''ק י''ד ע''ש ועיין פר''ח י''ד סי' מ''א ס''ק י''א. ובתשובת צ''צ סי' מ''ג. ובתשו' פנים מאירות סי' ט''ו. ובתשובת שבות יעקב חלק ב' סי' י''ז וסי' י''ט. כתב בתשובת מהר''ם מלובלין סי' ע''ח מעשה באחד שלקח כרוב מהחביות בקערה והוליכו למקום אחר ושם נמצא חטה עליו והתי' הכרוב שבחביות דאמרינן כאן נמצא כאן היה עכ''ל וכתב המ''א אבל אם נמצא חטה בחביות אף הכרוב שבקערה אסור דאמרינן שמא היתה החטה מקודם לכן בחביות דהוי מזמן לזמן בחדא חתיכה מחזקינן איסור' כמ''ש ועיין סעיף קטן כ''ה במ''א שכתב ואם סלקוהו למקום אחר ונמצא ע''ג חטה אמרינן עתה נפלה דהוי ממקום למקום עס''ק למ''ד: 