 שמקיז: דהא שמחה הוא לו דהא מרבה בסעודה וגם היה יכול לעשות לפני החג הג''א. ולפי טעם זה מי ששותה משקה המשלשל אע''פ שמצטער הרבה מ''מ חייב בסוכה דה''ל לעשותו קודם החג או אחריו ולכן לא יעשנה במועד אבל בדיעבד נ''ל דפטור מסוכה דהא סכנה הוא לו לישב בסוכה מ''א. והט''ז כתב דהא דמקיז דם חייב היינו במקיז לשמור בריאתו לחוד ואינו מרגיש בחולי אבל אם מרגיש בחולי ויש קצת קרירות פטור לישב ע''ש. מי שלא היה יכול לבוא בסוכה כ''א ע''י שיעבור בנהר ע''י ספינה בי''ט אסור לו לעבור ואם עבר בדיעבד במקום מצוה ואונס בשעת הדחק יש לסמוך על הרשב''א וכו' כנה''ג משם מהר''ש יונה ע''ש. והמ''א בסי' תרל''ט תמה עליו דהא אינו מחויב לילך בסוכת חבירו כמ''ש כאן בהג''ה שאם כבו נרות בליל סוכות שחל בשבת שאינו מחויב לילך בסוכת חבירו לאכול לאור הנר כיון שיש טורח וא''כ ה''נ שיש טורח אינו מחוייב לעבור בנהר ע''ש. ונראה שאין ראיה מהתם דכבר אכל בסוכה ויוצא י''ח בכזית פת מה שחייב לאכול בסוכה ואת''ל שעדיין לא אכל יאכל למחר ומש''ה אמרינן דאם יש לו טורח גדול לילך לסוכת חבירו שאינו מחויב אבל כאן שאין לו סוכה כלל אם עבר בדיעבד יש לסמוך על הרשב''א. יד אהרן ע''ש: