2009. gada vasarā notikušie mežu ugunsgrēki (debates)
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir Komisijas paziņojums par 2009. gada vasarā notikušajiem mežu ugunsgrēkiem.
Stavros Dimas
Priekšsēdētājas kundze, vispirms es vēlētos izteikt savu atbalstu tiem, kurus skāra nesenie mežu ugunsgrēki.
Šovasar Kopiena deva nozīmīgu ieguldījumu, lai dzēstu daudzos nopietnos mežu ugunsgrēkus, kuri bija izcēlušies vairākās dalībvalstīs. Izmēģinājuma programma attiecībā uz ES mežu ugunsgrēku taktisko rezervi bija ļoti nozīmīga un sniedza atbalstu mežu ugunsgrēku skartajām dalībvalstīm.
Es gribētu īpaši pateikties Eiropas Parlamentam par finansējuma apstiprināšanu minētajai izmēģinājuma programmai. Man arī jāsaka, ka šī izmēģinājuma programma ir tikai neliela daļa, daļējs Michel Barnier ziņojumā minēto priekšlikumu un ideju īstenojums, un es gribētu arī izteikt pateicību referentam.
Šī izmēģinājuma programma būtiski pastiprināja Kopienas Civilās aizsardzības mehānismu un attiecīgi iespēju palīdzēt dabas katastrofās cietušajām valstīm.
Francija, Itālija, Spānija un citas dalībvalstis izmantoja Eiropas Kopienas Civilās aizsardzības mehānismu, lai nodrošinātu ugunsgrēku dzēšanu no gaisa Grieķijā, Itālijā, Portugālē un citās valstīs. Patiesībā pirmo reizi minētās izmēģinājuma programmas ietvaros kopā ar Grieķijas, Portugāles un Francijas gaisa ugunsdzēsības spēkiem uguns dzēšanā tika iesaistītas arī divas Kopienas ugunsdzēsības lidmašīnas, tādējādi izveidojot neatkarīgu Kopienas ugunsdzēsības brigādi.
Saistībā ar šiem nesenajiem ugunsgrēkiem daudzi politiķi, zinātnieki, žurnālisti un vienkāršie iedzīvotāji aicināja izveidot specializētu Eiropas ugunsdzēsības dienestu, kas spētu tieši un efektīvi sniegt palīdzību gadījumā, ja valsts ugunsdzēsības resursi ir nepietiekami.
Šajā saistībā tika paveikts milzīgs darbs, lai izveidotu neatkarīgus palīdzības spēkus mežu ugunsgrēku dzēšanai, un, kā jau teicu, izšķiroša nozīme bija Eiropas Parlamenta atbalstam. Tas ļāva nodrošināt finansējumu ugunsdzēsības lidaparātu izīrēšanai, un pirmo reizi šajā vasarā, laikposmā no 1. jūnija līdz 30. septembrim, Eiropas Komisijas uzraudzībā tika izveidoti un sāka darboties ugunsdzēsības gaisa spēki - ES mežu ugunsdzēsības taktiskā rezerve, kuras lidmašīnas tika iesaistītas ugunsgrēku dzēšanā vairākās valstīs. Precīzāk, minētā rezerve tika mobilizēta sešos no deviņiem ugunsgrēku gadījumiem, kad tika lūgta palīdzība, izmantojot Eiropas Kopienas Civilās aizsardzības mehānismu.
Patiesībā valsts gaisa spēku resursiem - vienalga, vai tie piederētu Grieķijai, Portugālei vai Itālijai - un tiem, kuri ieradās palīdzēt no citām valstīm, pievienojās vienīgi Kopienas ugunsdzēsības lidmašīna ar Eiropas Savienības, nevis kādas dalībvalsts simboliku.
Izmēģinājuma programmas mērķis bija papildināt dalībvalstu ugunsdzēsības gaisa spēku trūkstošās jaudas, nevis aizstāt pastāvošos valsts resursus. Kā jau minēju, nofraktētās rezerves lidmašīnas šogad tika izmantotas Portugālē un Francijas dienvidos, Korsikā, Itālijā un Atikas apgabalā Grieķijā, kur bija izcēlušies nopietni ugunsgrēki. Glābšanas efektivitātes nolūkā rezerves lidmašīnu bāze ir Korsikā, kura atrodas vienādā attālumā no visām valstīm Vidusjūras krastā.
Es uzskatu, ka Kopienas līmenī tagad ir steidzami vajadzīga neatkarīga un pietiekama jauda dabas katastrofu novēršanai. Mēs ceram, ka minētā izmēģinājuma programma veidos pamatu nākotnes Eiropas ātrās reaģēšanas spēkiem mežu ugunsgrēku dzēšanai un citu dabas vai cilvēka izraisītu katastrofu novēršanai.
Protams, mežu ugunsgrēku jautājumā pastāv arī atšķirīgi viedokļi, kad daži atsaucas uz subsidiaritātes principu mežu resursu pārvaldības un aizsardzības jomā. Tomēr ir arī iebildes pret lielāku pilnvaru piešķiršanu Komisijai civilās aizsardzības jomā. Tāpat ir argumenti, ka Eiropas ugunsdzēsības dienests daudzām valsts iestādēm radītu maldinošu drošības sajūtu, un tās var pavirši attiekties pret vajadzīgajiem ieguldījumiem cilvēku resursos, ugunsdzēsības resursos un, vissvarīgākais, ugunsgrēku un citu dabas katastrofu novēršanā.
Turklāt ir arī vairākas praktiskas problēmas un koordinācijas problēmas, jo īpaši mežu ugunsgrēku jautājumā. Piemēram, attiecībā uz to, kādi kritēriji un kādas prioritātes tiks izmantotas, lai noteiktu, kā izmantot Eiropas ugunsdzēsības gaisa spēku vienības, ja ugunsgrēki izceļas vienlaikus vairākās valstīs, piemēram, Portugālē un Grieķijā.
Katrā gadījumā visi minētie jautājumi tiks izskatīti un analizēti Eiropas Komisijas ziņojumā, kas iesniegts apspriešanai Ministru padomē un Eiropas Parlamentā saistībā ar izmēģinājuma programmas darbību šajā vasarā.
Gan Padome, gan Eiropas Parlaments, gan Komisija jāpārliecina sadarboties šī mehānisma izveidošanā. Protams, dalībvalstis tajā pašā laikā nedrīkst nevērīgi izturēties pret saviem pienākumiem informācijas, izglītības un profilakses jomā.
Es gribētu dažos vārdos pastāstīt mazliet vairāk par Kopienas Civilās aizsardzības mehānismu, kuru izveidoja 2001. gadā un kurš savas pastāvēšanas pirmajos gados jau dažas reizes sniedza palīdzību ugunsgrēkos. Kopš 2005. gada ugunsdzēsības pasākumi gan Eiropas Savienībā, gan ārpus tās - aptuveni 50 % Eiropas Savienībā un 50 % ārpus tās - palielinājās pieckārt, un mēs būtiski uzlabojām koordinācijas darbu un palīdzību, kuru mēs nodrošinām ar Kopienas Civilās aizsardzības mehānisma starpniecību.
Visiem ir zināms, cik svarīgi bija sniegt palīdzību gan cunami, gan viesuļvētras "Katrīna” gadījumā. Patiesībā mēs bijām pirmie, kas abos gadījumos nosūtīja speciālistus uz dabas katastrofas skartajām teritorijām. Tomēr, kā jau iepriekš teicu, darāmā mums ir ļoti daudz, un visi, kas lasa Barnier kunga ziņojumu, sapratīs, cik ļoti mēs varam uzlabot civilo aizsardzību attiecībā uz Eiropas iedzīvotājiem un, protams, attiecībā uz vides aizsardzību.
Theodoros Skylakakis
PPE grupas vārdā. - (EL) Priekšsēdētājas kundze! Katru gadu Dienvideiropā ugunsgrēki iznīcina 400 000 hektārus mežu. Tā ir sistēmiska rakstura liela mēroga nelaime, un nākamajās desmitgadēs tā tikai palielināsies. Vismaz 30 - 40 gadus mēs, neraugoties uz visiem centieniem samazināt siltumnīcefektu radošās gāzes, pieredzēsim negatīvas klimata pārmaiņas, jo īpaši Eiropas dienvidos, kur meži ir īpaši jutīgi pret šādām pārmaiņām. Nākotnē mēs saskarsimies ar postošākiem ugunsgrēkiem un nopietnākiem apdraudējumiem.
Parastos apstākļos ugunsgrēku dzēšana ir dalībvalstu pienākums, un dalībvalstis Dienvideiropā veiksmīgi tiek galā ar desmitiem tūkstošu ugunsgrēku viena gada laikā. Tomēr katru gadu ir izņēmuma gadījumi, kad ugunsgrēki ir ārkārtīgi iznīcinoši un to dzēšanai ir vajadzīga citu valstu palīdzība un solidaritāte.
Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) ierosinātais lēmums ir pamatots uz minētajiem atzinumiem, un cita starpā tajā skaidrota steidzamā vajadzība izveidot efektīvu Eiropas ātrās reaģēšanas dienestu, kā to minēja komisārs S. Dimas un savā ziņojumā ierosināja Barnier kungs.
Lēmumā atspoguļota vajadzība elastīgi un nekavējoties mobilizēt Eiropas Solidaritātes fonda līdzekļus, izvirzīt Dienvideiropas mežu ugunsgrēkus par prioritāti ES rīcības plānā, kurš patlaban tiek gatavots, lai pielāgotos klimata pārmaiņām, un vajadzība pēc iespējas drīzāk iesniegt Komisijas priekšlikumu par Eiropas politiku dabas katastrofu seku likvidēšanai.
Manai valstij, un jo īpaši cietušajiem iedzīvotājiem, ir svarīgi, lai Eiropas Parlaments apstiprinātu šo lēmumu. Ir būtiski, lai Parlaments parādītu savu izpratni šajā Dienvideiropai ļoti svarīgajā jautājumā.
Anni Podimata
S&D grupas vārdā. - (EL) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs! Šogad atkal ir atkārtojusies bēdīgā mežu ugunsgrēku vēsture, un katru rudeni mums atkal nākas apspriest jautājumus par ugunsnelaimes skarto teritoriju atjaunošanu un palīdzību cietušajiem.
Šogad Grieķijā mēs kārtējo reizi žēlojamies par simtiem tūkstošu hektāru nodegušiem mežiem un skaitļos neaprēķināmiem postījumiem videi un ekonomikai, lai gan Spānija, Portugāle, Itālija un Francija cieta tikpat milzīgus postījumus.
Komisāra kungs, kā jūs jau norādījāt, skaidrs ir tas, ka mēs acīmredzot nemācāmies no nesen pašu pieļautajām kļūdām. Vismaz sešus gadus mēs esam runājuši par kopējiem Eiropas civilās aizsardzības spēkiem. Tā ir bijusi Eiropas Parlamenta nemainīga prasība, lai gan atsevišķu dalībvalstu pieļautās kļūdas ir mazinājušas šīs prasības nozīmīgumu. Kļūdas, izstrādājot un piemērojot aizsargmehānismus un profilaktiskos pasākumus, nespēja vai nevēlēšanās ieviest stingru tiesisko regulējumu, nosakot par obligātu prasību mežu atjaunošanu izpostītajās teritorijās, un nespēja izmantot visus pieejamos Kopienas resursus, lai atlīdzinātu zaudējumus cietušajiem.
Kopienas līmenī par Komisijas galvenajām prioritātēm ir jāizvirza galvenokārt civilās aizsardzības spēki, tieša Solidaritātes fonda līdzekļu iesaistīšana un, pats svarīgākais, to atbrīvošana no birokrātiskajiem mehānismiem.
Visbeidzot, komisāra kungs, jūs zināt labāk par mums visiem, ka mēs saskaramies ar jaunas paaudzes ugunsgrēkiem, tā saucamajiem augstas intensitātes ugunsgrēkiem, kuri ir cieši saistīti ar klimata pārmaiņām un galvenokārt skar Vidusjūras reģiona un Dienvideiropas mežus. Tāpēc mums nekavējoties jāpārstrādā mežu aizsardzības politika valstu un Kopienas līmenī, pielāgojot ugunsgrēku novēršanas un dzēšanas metodes jaunajiem apstākļiem un integrējot šo politiku jaunajā pasākumu programmā, kura tiks īstenota, lai dalībvalstis spētu risināt ar klimata pārmaiņām saistītās problēmas.
Izaskun Bilbao Barandica
ALDE grupas vārdā. - (ES) Priekšsēdētājas kundze! Komisāra kungs, liels paldies jums par skaidrojumiem.
Patiesi, es domāju, ka mums ir vajadzīga Kopienas politika, galvenokārt, lai novērstu ugunsgrēku izcelšanos, jo mēs jau redzējām, ka ugunsgrēki notiek visas vasaras garumā.
Es gribētu sākt savu uzstāšanos, pieminot četrus ugunsdzēsējus, kuri gāja bojā jūnijā Tarragonas pašvaldībā Horta de Sant Joan, un izteikt visdziļāko līdzjūtību viņu ģimenēm un kolēģiem.
Mums ir vajadzīga ne vien ugunsgrēku profilakses politika, bet arī koordinācijas politika. Mēs nedrīkstam aizmirst, ka daudzu ugunsgrēku gadījumā ir aizdomas, ka tie ir izraisīti spekulatīvas politikas dēļ un ir saistīti ar teritorijas apbūves plāniem. Tāpēc es domāju, ka mums Eiropā ir jāstrādā, lai veicinātu drošību, veicot izmeklēšanas un nosakot vienotus sodus par noziedzīgiem nodarījumiem pret vidi. Mums būtu jāapsver arī iespēja vajāt šos noziedzniekus, izmantojot Eiropas apcietinājuma orderi.
Mums ir jānodrošina speciālistiem visi vajadzīgie resursi, lai izstrādātu novatoriskus mehānismus laikapstākļu, vēja un temperatūras mērījumiem un nodrošinātu darbam nepieciešamos apstākļus, jo tieši speciālisti ir tie, kas galu galā rūpējas par mūsu drošību.
Michail Tremopoulos
Priekšsēdētājas kundze! Interesanti, ka tieši grieķi visvairāk runā par šo satraucošo un visai Dienvideiropai ārkārtīgi svarīgo jautājumu, ņemot vērā, ka plaši mežu ugunsgrēki regulāri iznīcina milzīgas teritorijas un negatīvi ietekmē dzīves kvalitāti, bioloģisko daudzveidību, reģionālo attīstību un iedzīvotāju nākotni.
Bieži vien, līdzīgi kā nesen Grieķijā, mežu ugunsgrēki izceļas vājās un pretrunu pilnās mežsaimniecības un mājokļu politikas dēļ, jo tā veicina mežu dedzināšanu un apmežotās zemes nelikumīgu iegūšanu savā īpašumā. Diemžēl arī abas lielākās partijas ir centušās mazināt un vājināt mežu konstitucionālo aizsardzību.
Pastāvīgais spiediens, lai ieviestu izmaiņas zemes izmantošanā, dzīvojamo rajonu attīstība un, protams, nekontrolēta atkritumu izgāztuvju dedzināšana vai pašaizdegšanās, nemaz nerunājot par klimata pārmaiņām, un tas, ko atsevišķi cilvēki uzskata par vienkāršu alibi, tagad vel vairāk palielina dabas katastrofu iespējamību.
Tāpēc ir svarīgi koordinēti sadarboties, pievēršot vairāk uzmanības profilaksei, aizsardzībai un precīzai riska pārvaldībai Eiropas līmenī. Šajā saistībā mums ir jānodrošina ilgtspējīgas kopējas Eiropas mežsaimniecības politikas piemērošana un jāuzrauga, lai Kohēzijas fonda, Reģionālās attīstības fonda un Solidaritātes fonda līdzekļi, kas paredzēti riska novēršanai un pārvaldībai un cietušo apgabalu atjaunošanai, faktiski tiktu izmantoti racionāli un ilgtspējīgā veidā.
Fondu līdzekļi cietušo apgabalu atjaunošanai jāizmanto, pamatojoties uz racionāliem mežu atjaunošanas pasākumiem un zinātniskiem pētījumiem, un mēs vēlamies uzsvērt, ka dalībvalstīm ir jāatmaksā izmantotie fondu līdzekļi, ja tiek konstatēts, ka cietušās meža teritorijas ir pārklasificētas par teritorijām mājokļu būvniecībai vai tūrisma attīstībai.
Nesenā pagātnē, tikai pirms diviem gadiem, Parlaments pieņēma vairākas rezolūcijas, kurās bija ietverti ieteikumi profilaktiskajiem pasākumiem un ātrai rīcībai dabas katastrofu gadījumā, bet kuras diemžēl netika efektīvi īstenotas. Mēs uzskatām, ka mežu un bioloģiskās daudzveidības aizsardzība ilgstošā laikposmā ir iespējama tikai tad, ja valsts, reģionālā un vietējā līmenī piemēro dzīvotspējīgu riska novēršanas un pārvaldības politiku, aktīvi iesaistot vietējo sabiedrību, mudinot cilvēkus izvēlēties dzīvi lauku reģionos, radot jaunas "zaļās” profesijas, piedāvājot mūžizglītību un apmācību un stiprinot mežsaimniecības dienestus, īpaši atbalstot brīvprātīgo ugunsdzēsēju brigādes mežu ugunsgrēku dzēšanai.
Visbeidzot, mums ir jāpalielina centieni izstrādāt efektīvākus ātrās reaģēšanas mehānismus cīņai ar dabas katastrofām, stiprinot pastāvīgās civilās aizsardzības vienības, kuras pieminēja Dimas kungs, un aktīvāk jāizmanto Barnier kunga ziņojumā sniegtie secinājumi. Šajā saistībā mēs šodien iesniedzam rezolūciju Eiropas Parlamentam, cerot, ka tiks panākts progress attiecībā uz kopīgu darbību un sadarbību dalībvalstu starpā dabas katastrofu novēršanas un pārvaldības jomā un ka šim nolūkam paredzētie Eiropas Savienības fondi tiks izmantoti efektīvāk. Mēs esam to parādā nākamajai paaudzei.
Nikolaos Chountis
GUE/NGL grupas vārdā. - (EL) Priekšsēdētājas kundze! Mana valsts Grieķija jau trešo gadu pēc kārtas piedzīvoja mežu ugunsgrēkus, kas nopostīja plašas teritorijas. Traģiskie ugunsgrēki, kas izcēlās 2007. gadā, un arī šogad Atikas ziemeļaustrumos notikušie ugunsgrēki liecina par nepilnībām ugunsdrošības un vides aizsardzības sistēmā.
Es gribētu atgādināt Parlamentam, ka Eiropā Atēnas ir galvaspilsēta, kurā ir vismazākā zaļās zonas platība attiecībā pret iedzīvotāju skaitu un visaugstākais atmosfēras piesārņojuma līmenis, un 2007. un 2009. gadā notikušie ugunsgrēki ir vēl vairāk saasinājuši ar vidi saistītās problēmas.
Dienvideiropā izcēlušos katastrofālos ugunsgrēkus var skaidrot ar klimata pārmaiņām, bet līdz zināmai robežai. Jāņem vērā arī nepilnības valstu un Eiropas Savienības politikā, jo klimata pārmaiņu jautājums nav pienācīgi iekļauts vides stratēģijā.
Grieķijas pašvaldības pieļauj nodegušo teritoriju apbūvi un valsts zemes piesavināšanos, un ES fondi nav elastīgi. Ņemot to vērā, komisāra kungs, es gribētu jums jautāt, vai Eiropas Komisija plāno ieguldīt institucionālos mežu aizsardzības pasākumos valstī, nekavējoties sākot procedūru tādu meža teritoriju karšu sagatavošanai un apstiprināšanai, ar kuru palīdzību, ja tādas būtu bijušas, šie ugunsgrēki, iespējams, būtu novērsti.
Vai Komisija plāno piešķirt līdzfinansējumu pretplūdu un preterozijas pasākumiem, lai izvairītos no jaunām katastrofām cietušajās teritorijās? Vai tā ir paredzējusi finansējumu atbilstīgai mežu atjaunošanai, jo pārāk maz cietušo teritoriju tiek apmežotas? Visbeidzot, vai Eiropas Komisija plāno apspriest ar Grieķijas jauno valdību, lai kāda tā arī būtu pēc nākamajām vēlēšanām, pilsētas parka izveidošanu vecās Hellenikon lidostas teritorijā, kas būtu kā svaiga gaisa saliņa Atikas pilsētai?
Liels paldies, un, kā mēs Grieķijā teiktu, daudz laimes komisāram vārda dienā!
Niki Tzavela
Priekšsēdētājas kundze! Komisāra kungs, es ļoti priecājos jūs šeit redzēt un dzirdēt jūsu uzstāšanos. Manuprāt, tas, ko jūs pateicāt, ir arī atbilde uz mūsu vēstuli, kuru jums nosūtījām otrajā dienā pēc ugunsgrēku izcelšanās un kurā mēs ierosinājām priekšlikumu par kopīgu rīcību Dienvideiropā ugunsgrēku novēršanā un dzēšanā, kā arī citus sīki izstrādātus priekšlikumus.
Es gribētu piebilst, ka priecājos, redzot, ka visi Eiropas Parlamenta deputāti no Grieķijas un Spānijas partijām ir atsaukušies mūsu aicinājumam piedalīties šajā Eiropas Parlamenta sēdē un kopīgi izstrādāt Eiropas stratēģiju dabas katastrofu novēršanai.
Komisāra kungs, varētu šķist, ka klimata pārmaiņas izraisa ugunsgrēkus un plūdus, kas tagad ir kļuvuši par nozīmīgāko strukturālo parādību, jo pieredzētie ugunsgrēki un plūdi ir strukturāla parādība.
Mēs nedrīkstam domāt tikai par rīcību vidējā vai īsā laikposmā. Mums ir jāveido pamats ilgtermiņa stratēģijai. Tādēļ Vidusjūras reģiona valstu valdībām jāapvienojas centienos pārliecināt mūsu ziemeļvalstu partnerus par jūsu pieminētā mehānisma nepieciešamību gan subsidiaritātes, gan solidaritātes ietvaros.
Es saprotu, komisāra kungs, ka attiecībā uz subsidiaritātes ievērošanu jums problēmas sagādā Ziemeļeiropas valstis. Es ceru, ka dabas katastrofas piemeklēs vienīgi Eiropas dienvidus, tomēr es baidos, ka klimata pārmaiņas notiek tik ātri, ka mēs varam sagaidīt dabas katastrofas - gan citādās izpausmēs - arī Ziemeļeiropā. Tāpēc jūs rīkojāties pareizi, ierosinot izstrādāt stratēģiju dabas katastrofu novēršanai.
Pagaidām mums ir minētā nelielā vienība, kuras bāze atrodas Korsikā. Šajā vasarā tā darbojās teicami. Šajā saistībā komisāram vides jautājumos savos ieteikumos Komisijai un Padomei ir steidzami jāpilnveido un jāatbalsta šī vienība. Es gribētu aicināt Eiropas Parlamenta deputātus no dienvidu valstīm sadarboties ar savu valstu valdībām un atbalstīt Dimas kunga ieteikumus Komisijai un Padomei, jo tas nāks par labu visām dienvidu valstīm.
Es redzēju Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) rezolūcijas priekšlikumu un atbalstu to. Es esmu gandarīta, ka šī rezolūcija tika ierosināta. Es vēlētos mazliet papildināt minēto Eiropas Tautas partijas rezolūcijas priekšlikumu. Ja ņem vērā, ka ugunsgrēkus un plūdus izraisa klimata pārmaiņas, Komisijai Kopenhāgenas konferencē vajadzētu īpaši uzsvērt to, cik svarīgi ir izstrādāt stratēģiju dabas katastrofu novēršanai, noteikt budžetu dabas katastrofu novēršanas izmaksu segšanai un tādējādi stiprināt minēto ES mežu ugunsdzēsības taktiskās rezerves paraugvienību.
Mēs ceram, ka Kopenhāgenas konferences darba kārtībā Eiropas stratēģija dabas katastrofu novēršanai tiks izvirzīta par galveno prioritāti.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Nav pieļaujams, lai tas, kas šovasar notika Grieķijā, vēlreiz atkārtotos Eiropā. Grieķijā vien plosījās 75 ugunsgrēki, no kuriem seši bija pilnīgi nekontrolējami, un, kā mēs šodien dzirdējām, postošākie no tiem notika Atēnu ziemeļu pievārtē, netālu no galvaspilsētas. Tikai pateicoties galveno brīvprātīgo ugunsdzēsēju brigāžu un citu brīvprātīgo organizāciju drosmīgajai un pašaizliedzīgajai rīcībai, daudzos reģionos ugunsgrēku plosīšanās nekļuva nekontrolējama un cilvēku traģēdijas bija minimālas.
Tāpēc es ļoti augstu vērtēju savus biedrus, brīvprātīgos ugunsdzēsējus, kuru ekipējums, kā jau dzirdējām, maigi izsakoties, nebija tehnisko sasniegumu paraugs. Es saku "kolēģi” un "biedri”, jo pats vairākus gadu desmitus esmu bijis Austrijas brīvprātīgo ugunsdzēsēju organizācijas loceklis, un varu paust dziļu cieņu un izpratni par paveikto.
Tagad es gribētu pievērsties Komisijas komentāriem. Manuprāt, ir lieliski, ka Eiropas ātrās reaģēšanas vienības varēs palīdzēt situācijās, kad vietējās ugunsdzēsības vienības nespēj tikt galā pašu spēkiem. Tomēr es esmu pārliecināts, ka ne mazāk svarīga ir arī senā paruna "palīdzi pats sev, tad arī Dievs tev palīdzēs”, tāpēc es uzskatu, ka ir ļoti būtiski izveidot civilās aizsardzības mehānismu. Šajā saistībā es varu tikai ieteikt un mudināt izmantot esošo pieredzi, jo īpaši Centrāleiropas, Vācijas un Austrijas pieredzi, jo šeit darbojas, ja tā var teikt, visas tautas brīvprātīgo ugunsdzēsēju brigādes, kas ir sevi pierādījušas vairāk nekā gadsimtu ilgā laikposmā.
Būdams ugunsdzēsējs, es arī ļoti labprāt veidotu kontaktus ar reģionālajām un valsts brīvprātīgo ugunsdzēsēju organizācijām. Šādos gadījumos arī ir interesanti ko paveikt pašam, un vajadzības gadījumā es varu piedāvāt kopā ar Grieķijas kolēģiem sagatavot izmēģinājuma projektu brīvprātīgo ugunsdzēsēju brigādes izveidošanai izraudzītajā reģionā vai pašvaldībā. Es arī ļoti labprāt aktīvi palīdzētu un iesaistītos šāda veida projektā kopā ar saviem kolēģiem no Augšaustrijas provinces ugunsdzēsēju asociācijas.
Michel Barnier
(FR) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi! Vispirms es, protams, vēlos pateikties komisāram S. Dimas par klātbūtni un sniegtajām atbildēm, kā arī par to, ka joprojām tiek pievērsta uzmanība šīm dabas katastrofām.
Mēs kopā paveicām lielu darbu, kad priekšsēdētājs J. M. Barroso mani lūdza sagatavot jau pieminēto ziņojumu par Eiropas civilās aizsardzības spēku izveidošanu.
Es iesniedzu šo ziņojumu 2006. gada 9. maijā. Tagad, to pārlasot un redzot notikušās dabas katastrofas, es saprotu, ka šī tēma nav zaudējusi aktualitāti.
Acīmredzot, Tzavela kundze, Grieķija nav vienīgā. Cietušas ir visas valstis, un es gribētu piebilst, ka tās nav tikai dabas katastrofas, bet arī cilvēka izraisītas civilās katastrofas. Te es domāju kuģu katastrofas - tankkuģa "Erika” katastrofu un daudzas citas -, un Černobiļas avārijai līdzīgās rūpnieciskās avārijas. Papildus ugunsgrēkiem ir vēl citas dabas katastrofas. Te es domāju cunami. Kādu dienu mēs varam sagaidīt Vidusjūrā cunami vilni līdzīgu tam, kas 20. gadsimta sākumā pilnībā izpostīja Mesīnas pilsētu.
Atklāti runājot, komisāra kungs, dāmas un kungi, mūsu izmantotie instrumenti nav piemēroti šīm katastrofām, kuras palielinās tāpēc, ka globālajai sasilšanai un transportam ir divkārša ietekme. Tādēļ es uzskatu, ka mums ir jārīkojas vērienīgāk.
Es esmu pateicīgs Komisijai, komisāram S. Dimas un visām viņa komandām ģenerāldirektorātā par civilās aizsardzības mehānisma iedzīvināšanu. Es uzskatu, ka mums ir jādara vairāk. Ir iespējams pastiprināt sadarbību ar tām dalībvalstīm, kuras to vēlas. Ja visas 27 dalībvalstis nevēlas veidot civilās aizsardzības spēkus, tad lai tos sākumā veido 12 vai 15 valstis. Jūs vēl pārliecināsieties, ka tas skar pilnīgi visus.
Kad es gatavoju katastrofu sarakstu, es redzēju, ka iesaistīti ir pilnīgi visi: plūdi Vācijā 2002. gadā, liela mēroga pandēmijas, kā arī terorisms. Tāpēc, komisāra kungs, es vēlētos, lai Komisija pieņem iniciatīvu turpmākajam darbam un ierosina arī dalībvalstīm turpināt darboties šajā virzienā. Parlaments, Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja un Drošības un aizsardzības apakškomiteja atbalstīs jūsu aktīvās iniciatīvas.
Edite Estrela
(PT) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs! Mēs atkal runājam par ugunsgrēkiem, jo tie katru gadu izposta daļu no Eiropas mežiem. Ņemot vērā klimata pārmaiņas un globālo sasilšanu, nākotne šķiet vēl drūmāka.
No dabas katastrofām izvairīties nav iespējams, bet tās var nepieļaut. Mēs varam samazināt siltumnīcefektu radošo gāzu emisijas un izstrādāt ilgtspējīgu mežsaimniecības politiku, kurā ir novērtēts daudzveidīgais labums, kādu meži sniedz videi, galvenokārt darbodamies kā oglekli absorbējoša ekosistēma.
Atklāti sakot, Eiropas civilās aizsardzības mehānisms darbojas labāk, un vairākas dalībvalstis ir paveikušas ļoti daudz un devušas lielu ieguldījumu ugunsgrēku novēršanā un ātrās reaģēšanas ugunsdzēsības vienību izveidē. Piemēram, manā valstī Portugālē tika apstiprināts plāns, kurā ietverta valsts zonējuma pārveidošana, īpaša budžeta piešķiršana ugunsdzēsības nolūkiem, tiesību aktu pārskatīšana un programma izdegušo teritoriju atjaunošanai. Par spīti tam, pie mums joprojām izceļas ugunsgrēki.
Visām dalībvalstīm, kas cietušas no ugunsgrēkiem, ir jādara vairāk un jārīkojas ātrāk, un Eiropas Komisijai ir jāpieņem arī Eiropas Parlamenta priekšlikumi, kuri tika ietverti vairākās iesniegtajās rezolūcijās. Ir pieejami vairāki dokumenti, kuros ir norādes uz risinājumiem. Šodien jau tika pieminēts Barnier kunga ziņojums un citi Parlamenta iesniegtie dokumenti. Es biju Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas referente ziņojumam par dabas katastrofām, un es iesniedzu arī vairākus priekšlikumus.
Tām dalībvalstīm, kuras aizbildinās, ka nevar pietiekami aktīvi piedalīties mehānisma uzlabošanā finansiālu apsvērumu dēļ, es gribētu teikt, ka cēloņu novēršana ir lētāka nekā cīņa ar sekām. Tāpat ir būtiski, lai Kopenhāgenas konferencē tiktu panākta vērienīga starptautiska vienošanās par klimata pārmaiņu novēršanu, un, komisāra kungs, mēs joprojām gaidām direktīvu par ugunsgrēku riskiem, līdzīgu tai, kura tika izstrādāta attiecībā uz plūdu riskiem.
François Alfonsi
(FR) Priekšsēdētājas kundze! Šovasar arī Korsika, tāpat kā Sardīnija, Katalonija, Grieķija, Kanāriju salas un daudzi citi Eiropas reģioni, kļuva par upuri vairākiem ļoti postošiem ugunsgrēkiem.
Attiecībā uz cietušajiem iedzīvotājiem mūsu grupa vispirms vēlētos lūgt, lai Eiropas solidaritāte tiktu nodrošināta, ieviešot Solidaritātes fondu.
Ko Komisija plāno darīt šajā saistībā? Tas ir pirmais jautājums, kuru es vēlētos uzdot komisāram.
Korsikā 23. jūlijā valdīja ārkārtējs karstums, kad termometra stabiņš pārsniedza 44 grādu atzīmi, gaiss bija ļoti sauss un pūta spēcīgs siroko. Šādos apstākļos, kādi globālās sasilšanas dēļ mūs piemeklēs arvien biežāk, vietējie resursi bija izsmelti līdz pēdējam, kaut arī iepriekšējos gados laikapstākļi bija maigāki un Korsikai bija rezerves.
Manuprāt, uzdevums ir vienkāršs: ja rodas šādi laikapstākļi, kurus var paredzēt iepriekš, mums ir jābūt iespējai paļauties uz tādu Eiropas civilās aizsardzības spēku atbalstu, kuriem līdzīgs ir ieteikts Barnier kunga ziņojumā un kuri jo sevišķi spēs nodzēst ugunsgrēkus to izcelšanās sākumstadijā, pirms degšana kļūst nekontrolējama, jo pēc tam jau ir par vēlu. Ja mežā sākas ugunsgrēks, tas beidzas tikai tad, kad mežs ir pilnībā nodedzis.
Tāpēc, komisāra kungs, mēs uzskatām, ka ir svarīgi darīt vēl vairāk, nekā tikai īstenot jūsu pieminēto izmēģinājuma projektu. Ko Komisija plāno darīt, lai pēc iespējas ātrāk izveidotu civilās aizsardzības spēkus, kuri tiks mobilizēti gadījumā, ja Eiropa saskarsies ar nopietnām problēmām, lai nodrošinātu vides aizsardzību, un jo īpaši, lai dzēstu ugunsgrēkus Vidusjūras reģionā?
Vai tā ir tiesa, ka 2010. gada budžetā šim nolūkam finansējums nav paredzēts?
Saistībā ar šiem aspektiem mēs esam iesnieguši grozījumu. Cerēsim, ka lielās politiskās grupas, jo īpaši Barnier kunga pārstāvētā Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupa, palīdzēs mums nodrošināt šī grozījuma pieņemšanu.
Georgios Toussas
(EL) Priekšsēdētājas kundze! Ugunsgrēki ir izteikti politiska problēma, kas īpaši spēcīgi izpaužas tādās valstīs kā Portugāle, Spānija, Francija, Itālija un Grieķija, radot sāpīgas sekas gan iedzīvotājiem, gan videi.
Mūsu pieredze Grieķijā liecina, ka ugunsgrēki, kas plosījās Atikas ziemeļaustrumos, Kitairona kalnu apgabalā, Evijas salā un citos valsts reģionos, radot neaptveramu kaitējumu, ir rezultāts ES un alternatīvo Grieķijas valdību postošajai politikai, kurā zeme, meži un kalni tiek uzskatīti par patēriņa preci kapitālistiskajā ekonomikā.
Šī ārkārtīgi bīstamā politika ieliek ieročus ļaunprātīgo dedzinātāju rokās, kuri, spriežot pēc notikumiem un ugunsgrēka izpostīto apgabalu iedzīvotāju sūdzībām, atkal ir darbojušies saskaņoti. Mums ir jāsaprot, ka tad, ja netiks risināta pamatproblēma, kas saistīta ar komercializāciju un zemes izmantošanas veida maiņu, nekāds mehānisms, pat tehniski vismodernāk aprīkotais, nespēs novērst šo nopietno problēmu, kuras dēļ tiek izpostīta vide un ieķīlāta mūsu planētas nākotne kopumā.
Pirms dažām dienām, 2009. gada 12. septembrī, šīs politikas izraisītās pirmās traģiskās sekas bija vērojamas Evijas salā, kad ugunsnelaimes izpostīto salu piemeklēja katastrofāli plūdi. Neatbilstošā rīcība plūdu novēršanā, ugunsgrēku dēļ cietusī vārīgā augsne, kā arī spēcīgās lietavas nodarīja milzīgus postījumus ciematiem, ceļiem, tiltiem un citai infrastruktūrai un paņēma arī viena cilvēka dzīvību. Šāda mēroga postījumos nav vainojamas tikai pēkšņās lietusgāzes. Tā nav nejaušība, ka dabas katastrofu gadījumā vienmēr cieš strādnieki, viņu dzīve tiek izpostīta un tiek iznīcināta vide.
Ir steidzami jārod finansējums tiešiem pasākumiem, lai reģistrētu nodarīto kaitējumu un izmaksātu kompensācijas strādnieku ģimenēm un cietušajiem lauksaimniekiem un lopkopjiem, kā arī lai nepieļautu izmaiņas zemes izmantošanā un atjaunotu mežus izdegušajās teritorijās. Lielie privātīpašumi kalnu apgabalos un mežos arī būtu jāpārņem valstij, un jāpārstrukturē un jāuzlabo mežu un mežsaimniecības komisijas...
(Priekšsēdētāja pārtrauca runātāju)
Mario Mauro
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Nav šaubu, ka Eiropas Savienības rīcībā esošais budžeta instruments ir ļoti lietderīgs šādu nopietnu jautājumu risināšanai; es runāju par Solidaritātes fondu, tomēr arī ir tiesa, ka mēs jau kopš 2007. gada esam uzsvēruši elastīguma jautājumu, saprotot, ka ir jākritizē attiecībā uz šo budžeta instrumentu izmantotā pieeja.
Ir svarīgi, lai šī instrumenta pārvaldība būtu pēc iespējas elastīgāka un tādējādi būtu iespējams risināt problēmas, kuras mainās ik dienu. Piemēram, ir tikai pareizi, ka dalībvalstis tiek aicinātas īsā laikposmā - ne ilgāk par 10 nedēļām - iesniegt dokumentus, kas saistīti ar notikumiem, bet kāpēc šāds termiņš nav noteikts attiecībā uz reaģēšanu uz tiem?
Vienlaikus mēs saprotam, ka, lai gan savā ziņā postījumu apmēram ir nozīme, tomēr ir jāņem vērā proporcionālā attieksme, izsverot, kā katrā atsevišķā apgabalā spēj tikt galā ar problēmām, lai mēs varētu saprast un apmierināt dažādu sabiedrības daļu vajadzības. Tieši tādēļ Parlaments kopā ar Budžeta komiteju un citām komitejām jau ilgu laiku ir gatavojuši atzinumus, kuri ir iesniegti Padomei, bet Padome izliekas tos neredzam. Ja ir iespējams pārskatīt elastīguma aspektu, tad var uzlabot arī Solidaritātes fondu kā instrumentu un padarīt to efektīvāku, tādējādi nodrošinot, ka ar tā palīdzību būs iespējams atrisināt nopietnās problēmas, ar kurām mums nāksies saskarties aizvien biežāk.
Tāpēc, komisāra kungs, mēs prasām, lai pilnībā tiktu ņemts vērā šīs rezolūcijas 3. un 11. punkts un lai elastīguma aspekts netiktu uzskatīts par dalībvalstu prasību rīkoties pēc saviem ieskatiem, tādējādi veicinot atbalsta saņemšanu, bet gan par prasību attiekties pret izmaiņām gudri, tādējādi nodrošinot, ka šis instruments patiešām ir pilnībā efektīvs.
Andres Perello Rodriguez
(ES) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs! Patiesi, nav šaubu, ka pēdējā laikā mēs esam daudz sasnieguši, tomēr, neņemot vērā sasniegto, Eiropas Savienības dienvidos notiek aizvien vairāk ugunsgrēku. Tāpēc Parlamenta pieņemtā rezolūcija nedrīkst būt tikai kārtējā rezolūcija, kurā paustas mūsu nopietnās bažas par kaut kur citur notiekošām katastrofām.
Mežu ugunsgrēku izcelšanās iemesli var būt dažādi, tomēr nevar noliegt, ka tos izraisa arī klimata pārmaiņas. Neatkarīgi no tā, kāda būtu atsevišķu dalībvalstu vai autonomo reģionu atbildība, ir skaidrs, ka Parlamentam ir jālūdz Komisija rīkoties bez kavēšanās un izmantot visus tās rīcībā esošos līdzekļus, kuru tai ir pietiekami daudz. Birokrātija un budžeta deficīts nedrīkst būt svarīgāks nekā upuri, nodarītie zaudējumi un vajadzība atjaunot mežus.
Mums ir jānosaka prioritātes un jārīkojas; šajā gadījumā tas nozīmē stratēģiju maiņu, resursu mobilizēšanu un palielināšanu, kā arī profilakses politikas optimizēšanu. Mums ir jāpieprasa, lai dalībvalstis uzņemtos atbildību, bet ir arī jāapzinās, ka tā nav atsevišķu Dienvideiropas valstu problēma, un klimata pārmaiņas skar ne vien atsevišķas dalībvalstis, bet gan visas dalībvalstis; tā ir mūsu kopējā lieta.
Tāpēc viens no Parlamenta galvenajiem uzdevumiem ir nodrošināt, lai Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmē Eiropas Savienība panāktu skaidru un noteiktu apņemšanos pēc iespējas vairāk samazināt siltumnīcefektu izraisošo gāzu emisijas, jo tās acīmredzami ir ugunsgrēku rašanās cēlonis un tādējādi arī turpmāko klimata pārmaiņu cēlonis.
Tāpēc, pieņemot šo rezolūciju, tas nešaubīgi būs Parlamenta galvenais izaicinājums. Tomēr Komisijai ir jāpieņem šis izaicinājums, ja komisārs patiesi vēlas, lai Eiropas Savienības dienvidu daļā, kas patiešām pastāv, novērstu turpmākus ugunsgrēku postījumus.
Veronica Lope Fontagné
(ES) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi! Diemžēl jaunā pilnvaru perioda pirmajā plenārsēdē mums ir jārisina skumjais un jau ierastais jautājums par dabas katastrofām un galvenokārt par ugunsgrēkiem.
Mēs atkal runājam par ugunsgrēku izplatību 2009. gada vasarā, kad uguns nelaimē aizgāja bojā daudzas dzīvības. Manā valstī ugunsgrēki paņēma divdesmit dzīvības. Tāpēc vispirms es gribētu izteikt visdziļāko līdzjūtību saistībā ar šo ugunsgrēku izraisītajām cilvēku ciešanām.
Es gribētu uzsvērt šādu katastrofu postošo ietekmi uz sabiedrības dzīvi, tautsaimniecību, nodarbinātību, dabas vērtībām, kultūras mantojumu, vidi un tūrismu. Manā reģionā šovasar izdega 22 000 hektāru lielas platības, no kurām puse ir aizsargājamas dabas teritorijas.
Mums ir nevilcinoties jāreaģē uz šīm problēmām mūsu iedzīvotāju dēļ. Nav pieļaujams, ka Eiropas iestādes atkal nespētu rast pienācīgu risinājumu attiecībā uz cietušajiem. Mums jāspēj sniegt palīdzību cietušajiem un jānodrošina cietušo teritoriju atjaunošana. Mums ir jāturpina grūtais darbs profilakses pasākumu īstenošanā un Eiropas civilās aizsardzības dienesta izveidošanā.
Es gribētu izteikt divus lūgumus. Pirmkārt, es vēlētos lūgt Eiropas Komisiju veikt situācijas analīzi un pieņemt attiecīgos pasākumus, lai kompensētu cietušo reģionu iedzīvotāju sociālās izmaksas, kas saistītas ar darba un ienākumu avotu zaudēšanu. Mans otrs lūgums būs adresēts Spānijas valdībai, ņemot vērā, ka Spānija no 2010. gada janvāra būs ES Padomes prezidējošā valsts. Spānijas valdībai ir jāliek saprast arī citiem, ka satraukumam un bažām ir pamats. Es uzskatu, ka ir būtiski, lai tas tiktu izvirzīts par programmas prioritāti Eiropas Solidaritātes fonda reformas īstenošanai.
Spānijas prezidentūrai arī noteikti jāapņemas izstrādāt kopēju Eiropas stratēģiju. Tāpat ir jāpārskata profilakses pasākumi un mežsaimniecības pārvaldes modeļi, kuri veicina plašu ugunsgrēku izcelšanos.
Francesca Balzani
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Kā Sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupas Eiropas Parlamentā pārstāve es ar lielām skumjām vēroju, kā ugunsgrēki viens pēc otra pat dažu pēdējo dienu laikā ir nopostījuši plašas teritorijas Itālijā Dženovas apkaimē Ligūrijas reģionā. Manuprāt, Eiropai patiesi ir steidzami jāpievēršas šai problēmai un jāiejaucas, lai novērstu šādu katastrofu atkārtošanos.
Nedrīkst pieļaut katastrofu atkārtošanos. Mums ir ļoti cītīgi jāstrādā, lai turpmāk vairs nebūtu šādu ciklisku dabas nelaimju. Tāpēc es uzskatu, ka Eiropa vien var iejaukties, un tas arī ir jādara, pieņemot saistošas tiesību normas, lai aizsargātu vērtīgās teritorijas, kuras katru gadu apdraud ugunsgrēki un kuras ir mūsu mantojums. Tā ir tiesa, ka Dienvideiropā ugunsgrēki notiek aizvien biežāk, un pat tad, ja ugunsgrēki plosās tikai nelielā Dienvideiropas daļā, var teikt, ka liesmās ir visa Eiropa.
Mums ir jāiesaistās, īstenojot profilakses politiku un atbilstošu mežsaimniecības politiku. Ar profilaksi es domāju arī dažādas rūpīgi izstrādātas, pamatīgas un mērķtiecīgas kampaņas, kuras būtu vērstas pret visa veida spekulācijām, kas tieši vai netieši ir saistītas ar šīm dabas nelaimēm, tomēr, manuprāt, mums jānodrošina arī plašāka, vienkāršāka un ātrāka pamatresursu pieejamība, lai varētu mazināt vismaz šo katastrofu postošās sekas. Pirmkārt un galvenokārt, es atsaucos uz Solidaritātes fondu - instrumentu, kas noteikti ir jāizmanto ātrāk, lai palīdzētu cietušajiem apgabaliem.
Françoise Grossetête
(FR) Priekšsēdētājas kundze! Jau 2001. gadā pēc 11. septembra traģēdijas mēs aicinājām radīt Eiropas civilās aizsardzības mehānismu.
Pēc tam mēs izveidojām fondu. Tad tika sagatavots M. Barnier ziņojums, kurā tika uzsvērta solidaritātes nepieciešamība. Šodien solidaritāte ir panākta, bet tai ir jābūt efektīvākai un mums ir jārīkojas ātrāk.
Mums ir jāpilnveido divi aspekti. Pirmkārt, tā ir reaģēšanas spēja. Visi tie, kuri nelaimīgā kārtā cieta šajos ugunsgrēkos, pauž nožēlu, ka patiesībā procedūras bieži vien ir pārāk garas un to īstenošana pārāk ilgstoša pat tad, ja mūs skar ugunsgrēki, un ir jārīkojas ļoti ātri. Mums noteikti ir jābūt elastīgākiem, lai ieviestu šīs procedūras, jo šādās situācijās ir dārga katra minūte.
Otrkārt, tā ir profilakse. Mēs ļoti maz runājam par profilaksi, jo tā ir saistīta ar subsidiaritātes principu. Mums saka, ka lēmumu pieņem dalībvalstis. Tomēr, ja šie ugunsgrēki nodara ļaunumu bioloģiskajai daudzveidībai un videi, izposta tādas cilvēkam svarīgas vērtības kā īpašumi un mājokļi un paņem līdzi cilvēku dzīvības, mums nav tiesību nenodrošināt profilakses pasākumus. Tā ir noziedzīga rīcība.
Tam jāpieliek punkts, un šajā nolūkā mums ir arī vajadzīgi finanšu resursi. Tāpēc mums ir obligāti jāparedz labākais iespējamais budžets, lai Eiropas civilās aizsardzības mehānisma ietvaros mūsu rīcība būtu efektīvāka. Tādējādi nodrošināsim, lai mūsu budžetā šī problēma patiesi tiktu ņemta vērā. Tas prasa arī īpašu pieeju mūsu lauksaimniecības un mežsaimniecības politikai, un šis ir jautājums, kurš nav pietiekami apspriests.
Profilakse, reaģēšanas spēja un resursi - tas īsumā ir viss, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu, ka Eiropai vairs nebūtu jādzīvo kā uz karstām oglēm.
Kriton Arsenis
(EL) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs! Arī šogad Dienvideiropu piemeklēja nepieredzēti postoši ugunsgrēki, un līdzīgi ugunsgrēki bija izcēlušies arī ASV un citās pasaules attīstītajās un jaunattīstības valstīs.
Nav šaubu, ka klimata pārmaiņas ir apdraudējums Vidusjūras reģiona mežiem un citiem būtiskiem mūsu planētas resursiem. Tomēr Vidusjūras reģiona mežu izpostīšana izjauc šīs dabīgās oglekli absorbējošās ekosistēmas darbību. Eiropas politika mežu ugunsgrēku novēršanai ir tikpat svarīga kā Eiropas Savienības finansiālais atbalsts tādām dalībvalstīm kā Grieķija, kura šogad piedzīvoja vissmagāko triecienu.
Nav šaubu, ka atsevišķās dalībvalstīs bija ļoti daudz nepilnību mežu aizsardzības un civilās aizsardzības mehānismu koordinēšanā un profilakses pasākumu īstenošanā, un tas vairs nedrīkst atkārtoties. Šķiet arī, ka visbiežāk ugunsnelaime apdraud mežus, kas atrodas lielpilsētu vai tūrisma zonu tuvumā. Daudzi uzskata, ka mežu iznīcināšana var dot viņiem personīgu labumu. Viņi var uzbūvēt privātmājas vai citas ēkas krietni ātrāk, nekā dalībvalstis vai dabas ekosistēmas var atjaunot mežus izdegušajās teritorijās.
Nereti tieši valstu tiesību akti veicina šādu attieksmi un nepareizu izpratni. Ir nekavējoties jāizstrādā Eiropas politika attiecībā uz mežu aizsardzību, izdegušo teritoriju atjaunošanu un apmežošanu, kā arī koordinēta Eiropas rīcība ugunsgrēku novēršanas, mežu atjaunošanas un jaunu mežu stādīšanas jomā.
Tas ir jādara nekavējoties, it īpaši tagad, kad gatavojamies diskusijām Kopenhāgenas konferencē, kura būs izšķiroša mūsu planētas nākotnei. Mums jālūdz jaunattīstības valstis aizsargāt lietus mežus, un mums ir jārisina ļoti būtisks jautājums, kas saistīts ar to, ka mežu iznīcināšana rada 20 % siltumnīcefektu izraisošo gāzu emisiju. Tādējādi mums ir jārāda piemērs, nodrošinot pilnīgu aizsardzību apdraudētajiem mežiem, kuri galvenokārt ir Vidusjūras reģiona meži.
Markus Pieper
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Mežu ugunsgrēku apmēri patiesībā pārsniedz mazāko dalībvalstu iespējas tos novērst, it īpaši tajos reģionos, kuri cieš no sausuma. Tāpēc Parlaments atbalsta Eiropas Solidaritātes fondu. Mēs lūdzam Padomi beidzot nekavējoties izmantot šos līdzekļus, neliekot tam šķēršļus. Reģioniem steidzami vajadzīgi līdzekļi atjaunotnes un profilakses pasākumiem Solidaritātes fonds kopā ar pašreizējām vides un lauksaimniecības programmām varētu palīdzēt ilgstošā laikposmā.
Turklāt ugunsgrēku dzēšana galvenokārt ietilpst valsts pienākumos. Stingrāki sodi ugunsgrēku izraisītājiem, to teritoriju attīstības plānu apturēšana vismaz uz 30 gadiem, kurās ir atklājusies ļaunprātīga dedzināšana, ugunsdzēsēju brigāžu apmācība - šajā jomā var darīt ļoti daudz. Arī Eiropai ir jādara daudz vairāk koordinēšanas darbību uzlabošanas jomā. Ir jānodod Eiropas ugunsdzēsēju zinātība ugunsdzēsējiem reģionos, kuros ir ļoti augsta ugunsgrēku izcelšanās bīstamība, un mums ir vajadzīgi labāki noteikumi attiecībā uz pārrobežu darbībām. Šajā saistībā mēs gaidām priekšlikumus no Komisijas, bet tie nedrīkst skart dalībvalstu kompetenci. Manuprāt, neiejaukšanās dalībvalstu kompetencē ir ārkārtīgi svarīgs aspekts. Protams, mēs varam domāt par Eiropas ugunsdzēsības brigādēm un lidmašīnām, bet tikai tad, kad būs optimizētas visas valstu iespējas un efektīvi nodrošināts finanšu atbalsts cietušajiem reģioniem.
Es domāju, ka vēl ir pāragri diskutēt par katastrofu novēršanu kā par Eiropas kompetenci. Labāk apdomāsim pirmo soli, pirms spert nākamo. Sāksim ar vissvarīgāko - ar pasākumiem, kas ietver gan Eiropas palīdzību, gan pašpalīdzību, Solidaritātes fonda izmantošanu, apmācību un Eiropas koordinācijas darba uzlabošanu.
Inés Ayala Sender
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es gribētu izteikt līdzjūtību cietušajiem un viņu ģimenēm, jo šī situācija tiešām atkārtojas katru vasaru.
Tāpēc Eiropai arvien būtiskāk ir beidzot ieviest efektīvu instrumentu. Iespējams, tāpēc, ka es esmu saistīta ar transporta nozari un esmu eksperte ceļu satiksmes drošības jomā, es domāju, komisāra kungs, ka mums vajadzētu apsvērt tāda plāna izstrādāšanu, kas līdzinātos ceļu satiksmes drošības plānam. Eiropas rīcības plāns, kurā, tāpat kā ceļu satiksmes drošības jomā, būtu izvirzīti konkrēti mērķi un stratēģijas un paredzēti uzlabojumi ugunsdzēsības pasākumu veikšanai vajadzīgajā laikposmā, iespējams, būtu lietderīgs un arī uzlabotu speciālistu darba apstākļus un apmācību. Tāpat es uzskatu, ka ļoti būtiski ir veidot izpratni un pilnveidot profilakses pasākumus. Mēs to pakāpeniski darām ceļu satiksmes drošības jomā. Kāpēc mēs to nevarētu darīt ugunsgrēku novēršanas jomā?
Protams, mēs atzinīgi vērtējam to, ka līdz ar solidaritāti ir uzlabots arī koordinācijas darbs. Manuprāt, Spānijas valdība, nosūtot vajadzīgās lidmašīnas, ir iesaistījusies šajā izpratnes veicināšanas procesā dienvidu valstu starpā, tomēr tam ir jānotiek arī ziemeļu un dienvidu valstu starpā.
Mēs arī atzinīgi vērtējam to, ka taktisko rezerves ugunsdzēsības lidmašīnu izmēģinājuma projekts nākotnē varētu kļūt par ugunsdzēsības struktūrvienību, kas, manuprāt, ir svarīgi.
Tomēr tiesību akti joprojām guļ Padomes atvilktnēs, piemēram, tiesību akti attiecībā uz Solidaritātes fondu un arī attiecībā uz zemes aizsardzību, kuri, pēc mūsu domām, būtu ļoti noderīgi.
Gaston Franco
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi! Arī šovasar Vidusjūras reģiona mežus bija pārņēmušas liesmas gan Marseļā un Korsikas dienvidu daļā, gan Itālijā, Spānijā un ļoti plašos apmēros Grieķijā. Pelnos tika pārvēsti vairāk nekā 400 000 hektāri meža, radot ievērojamus materiālos zaudējumus, nodarot neatgriezenisku kaitējumu bioloģiskajai daudzveidībai un paņemot daudzu cilvēku dzīvības.
Tā kā mani uztrauc tas, ka gadu no gada šī situācija atkārtojas, un arī tas, ka globālās sasilšanas dēļ ugunsgrēki izceļas arvien biežāk, es aicinu Eiropas valstis apzināties, ka ir jādarbojas saskaņotāk un ir jāapvieno ugunsdzēsības resursi.
Es vēlētos redzēt Vidusjūras reģiona valstu savienības izstrādātu pamatīgu Eiropas un Vidusjūras reģiona sadarbības projektu mežu ugunsgrēku apkarošanai. Es atzinīgi vērtēju pašreizējās iniciatīvas un īpaši Eiropas mežu ugunsgrēku informācijas sistēmas izmēģinājuma projektu.
Tomēr es aicinu veikt Eiropas Savienības Solidaritātes fonda reformu, lai tas kļūtu par efektīvu instrumentu, reaģējot uz krīzes situācijām. Es aicinu arī pastiprināt Eiropas aizsardzības spēkus un EuropeAid sadarbības biroju, kura izveidošanu 2006. gadā ierosināja Bernier kungs, lai sniegtu palīdzību visu 27 dalībvalstu teritorijās, kā arī ārpus ES robežām.
Es uzskatu, ka viens no mežu ugunsgrēku problēmas risinājumiem ir apmaiņa ar informāciju un labu praksi profilakses jomā, un šajā saistībā es vēlētos uzsvērt mana departamenta mežu ugunsdzēsēju celmlaužu lomu. Es, protams, varu iepazīstināt Eiropas valstis ar šo piemēru, kas varētu būt ļoti noderīgs.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Priekšsēdētāja kungs! Pagājušais gads mežu ugunsgrēku ziņā bija viens no vistraģiskākajiem. Mēs zaudējām simtiem tūkstošus hektāru mežu, jo īpaši Vidusjūras reģionos. Minējumi par mežu ugunsgrēku cēloņiem izraisa karstas debates, jo visi apzinās ugunsgrēku radītās sekas. Tika ierosināts, ka klimata pārmaiņas ir vainojamas mežu ugunsgrēku skaita palielinājumā un ka arī Eiropai ir jāgatavojas ilgākai ugunsgrēku sezonai nekā tas ir bijis līdz šim, kad šī sezona ilgst no jūnija līdz septembrim. Vasaras sezona sākas ātrāk, vasaras kļūst siltākas un sausākas, jo īpaši dienvidos, un tādējādi pieaug ugunsgrēku risks. Patiesi, šogad mēs pieredzējām ārkārtas gadījumu, kad Spānijas ziemeļrietumos un Portugālē jau marta sākumā plosījās postoši ugunsgrēki, tomēr šīs problēmas cēlonis nav dabas apstākļu pakāpeniskas izmaiņas; tas ir jāmeklē citur.
Vides zinātnieki ir atklājuši, ka mežu ugunsgrēkus ES, Austrālijā un Kalifornijā galvenokārt var izskaidrot ar sociāli ekonomiskajiem faktoriem. Līdz šim viņiem nav izdevies atklāt, ka tie būtu tieši saistīti ar klimata pārmaiņām. Ugunsgrēku izraisīšanas galvenie faktori ir būvniecība un spiediens, kas saistīts ar privātmāju apbūves paplašināšanu, lauksaimniecību, noteiktu augu un koku sugu audzēšanu, zināšanu un tālredzības trūkumu un nevērību no varas iestāžu puses. Piemēram, nepietiekami daudz ugunsdzēsības vienību un nespēja atklāt un novērst noziegumus, kuri, iespējams, ir šīs vasaras ugunsnelaimju un traģēdiju pamatā.
Protams, klimata pārmaiņu dēļ mainīsies dabas apstākļi. Tomēr tas neizskaidro vides katastrofas, jo īpaši, ja katru gadu atkārtojas viens un tas pats scenārijs, un tāpēc mums vajadzētu būt labāk sagatavotiem. Ir pienācis laiks Eiropas Savienības dalībvalstīm ieskatīties spogulī, jo nākotnē mežu ugunsgrēku izcelšanās būs atkarīga no mums pašiem. Viena lieta ir pielāgoties mainīgajiem vides apstākļiem, bet pavisam cita lieta ir pieņemt slikto praksi un būt nesagatavotiem.
(Aplausi)
Sari Essayah
(FI) Priekšsēdētāja kungs! Es piekrītu tiem, kuri teica, ka kaitējuma novēršana izmaksā lētāk, nekā cīņa ar sekām. Finansējuma lielākā daļa ir jānovirza ugunsgrēku un plūdu novēršanai Dienvideiropā. Papildus satelītuzraudzībai mums ir vajadzīga ugunsgrēku trauksmes un novēršanas sistēma; piemēram, Somijā tāda sekmīgi darbojas jau vairākus gadus. Turklāt mums ir valsts līmenī jānodrošina, lai ugunsdzēsības dienestu aprīkojums būtu atbilstīgs standartiem, un tādējādi ugunsdzēsēji pēc iespējas ātrāk spētu pakļaut ugunsgrēku kontrolei.
Plūdu skaita palielināšanos galvenokārt izraisa klimata pārmaiņas, un tādējādi labākais veids, kā to novērst, ir panākt atbilstīgu vienošanos Kopenhāgenas konferencē. Tomēr plūdu novēršanas nolūkā ir iespējams rīkoties arī valstu līmenī. Mums jāpiemēro pareiza mežsaimniecības politika, jāaizsargā meži kalnu apgabalos, jāstāda meži ar īpašu sugu kokiem, kuru sakņu sistēma spēj absorbēt ūdeni, neļaujot tam pārāk ātri izžūt. Ūdenstilpju tuvumā arī būtu jāveido dambji un rezervuāri un jābagarē upju gultnes, lai plūdu laikā efektīvāk novadītu ūdeni. Mums jāatzīst, ka par šiem pasākumiem ļoti lielā mērā ir atbildīga katra dalībvalsts. ES nevar uzņemties atbildību par jautājumiem, kuri ietilpst dalībvalstu kompetencē, vai par jebkāda veida nolaidību. Eiropas Savienības Solidaritātes fonds galvenokārt ir ārkārtas palīdzības rezerve, un es ceru, ka daudzas dalībvalstis būs gatavas ieguldīt ilgtermiņa mežsaimniecības politikā, ugunsgrēku novēršanā un aizsardzībā pret plūdiem.
Gabriel Mato Adrover
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs! Ugunsgrēks vienmēr ir traģēdija gan cilvēkiem, gan videi, kā arī ekonomiska un sociāla traģēdija.
Diemžēl es dzīvoju pavisam netālu no vietas, kurā šovasar plosījās traģiskie ugunsgrēki Kanāriju salu grupas salā La Palma. Tāpēc es atzinīgi vērtēju šo rezolūciju un esmu pārliecināts, ka mēs to vienprātīgi pieņemsim. Šī rezolūcija ir pilnīga, un tajā ir sniegti daudzi ierosinājumi. Tā ir ļoti svarīga vairāku aspektu dēļ. Pirmkārt, šajā rezolūcijā ir pieminēti visi cietušie un izrādīta cieņa visiem, kuri brīvprātīgi devās cīņā ar liesmām.
Tajā ietverti arī vairāki būtiski apsvērumi par pārtuksnešošanās un sausuma lielo nozīmi uguns izplatībā, kas katru gadu pārvērš pelnos tūkstošiem hektārus mežu.
Tāpat rezolūcijā ietverti svarīgi apsvērumi par ugunsgrēku pastiprināšanās cēloņiem, piemēram, pakāpeniska lauku rajonu pamešana, nepilnīga mežu uzturēšana un nepietiekami sodi ļaunprātīgajiem dedzinātājiem. Šajā saistībā mums ir jārīkojas, un tas ir jādara ļoti noteikti.
Komisijai ir jāizstrādā riska novēršanas stratēģija un efektīva stratēģija dabas katastrofu apkarošanai, kā arī vienotas rīcības protokols. Tomēr ir svarīgi arī sniegt atbalstu teritoriju atjaunošanai, ražošanas potenciāla atjaunošanai un sociālo izmaksu un darba zaudējumu kompensēšanai.
Kā teica komisārs, ļoti būtisks ir koordinācijas darbs. Tomēr ir jānodrošina koordinācija starp dažādiem Kopienas instrumentiem - struktūrfondiem, Solidaritātes fondu, kurā noteikti ir jāveic reformas, un tādiem instrumentiem kā Aid Plus un jau pieminētais ātrās reaģēšanas mehānisms.
Mums ir jāturpina risināt minētās problēmas, un es esmu dziļi pārliecināts, ka šī rezolūcija ir pareizais risinājuma veids.
José Manuel Fernandes
(PT) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Ir pienācis laiks izrādīt solidaritāti. Mums ir iespēja, es pat teiktu - pienākums - veikt uzlabojumus, izmaiņas un arī pielāgojumus. Nekavējoties jāveic vajadzīgie pielāgojumi attiecībā uz Eiropas Savienības Solidaritātes fondu, lai to varētu izmantot - un izmantot nekavējoties - dabas nelaimju problēmas risināšanā, un jāveic uzlabojumi un izmaiņas mežsaimniecības politikā.
Mums ir vajadzīga Eiropas mežsaimniecības politika, kurā ir uzsvērta mežu vērtība un ugunsgrēku profilakses nozīmīgums. Daudzās dalībvalstīs, arī manā valstī Portugālē, vēl joprojām nepastāv pat kadastra reģistrs, kurā būtu reģistrēti visi zemes gabali, tāpēc mēs pat nezinām, kas ir zemes īpašnieki. Tas rada problēmas, kas saistītas ar teritoriju attīstību, mežu atjaunošanu un ugunsgrēku profilakses politiku.
Man ir jautājums saistībā ar profilakses politiku, kas vienlaikus ir arī ieteikums: kāpēc mēs nevarētu iekļaut mežu ugunsgrēku profilakses pasākumus ES ekonomikas atveseļošanas plānā - plānā, kas atjaunos Eiropas ekonomiku? Ja mēs veicinātu mežu sakopšanas pasākumus, un, piemēram, iegūto biomasu varētu izmantot elektroenerģijas ražošanai šim nolūkam īpaši paredzētās biomasas spēkstacijās, mēs noteikti palīdzētu videi, to aizsargājot, un vienlaikus radītu jaunas darbavietas, kas patlaban ir vēl viens no galvenajiem Eiropas mērķiem.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Tas ir labi, ka pirmajā Parlamenta sēdē mēs apspriežam jautājumu par Dienvideiropā notikušajām dabas katastrofām, un es jo īpaši gribētu pateikties visiem deputātiem, kuri izstrādāja šo dokumentu. Šī ir laba rezolūcija. Pirmkārt, šis, protams, ir jautājums par savstarpējo ieinteresētību vai pietuvināšanos iedzīvotājiem, kā mēs mēdzam teikt saistībā ar vēlēšanām, un arī solidaritātes jautājums. Šoreiz tie ir ugunsgrēki Eiropas dienvidos, bet nevar zināt, vai šajā ziemā pārējo Eiropas daļu nepiemeklēs plūdi. Reģionālās attīstības komitejā mēs vairākkārt esam diskutējuši par Solidaritātes fonda uzlabošanu. Mēs nekādā ziņā nevēlamies lūgt izstrādāt jaunus instrumentus, bet tikai uzlabot jau esošos, padarot tos efektīvākus. Komisār S. Dimas, vai tas ir kas dīvains? Šis priekšlikums guva Parlamenta vairākuma atbalstu, un tajā ir norādītas jomas, kurās veicami uzlabojumi, tomēr Padome kavē tā pieņemšanu. Šajā saistībā Padome neko nedara jau divus gadus. Es vēlos jums jautāt, vai mums ir cerības uz lietu pozitīvu virzību. Jūs pareizi uzsvērāt progresu saistībā ar izmēģinājuma projektu un lidmašīnu izmantošanu, tomēr mēs nedzirdējām nevienu atbildi uz Parlamenta uzdotajiem pamatjautājumiem. Vai tie joprojām ir iekļauti jūsu darba kārtībā? Kas īsti notiek?
Jautājumā par civilās aizsardzības spēkiem es gribētu teikt, ka tas ir tikai apsveicami, ka Eiropa izmanto savus instrumentus, bet tomēr liela daļa atbildības gulstas uz dalībvalstu pleciem. Pamatā ir jābūt pieredzes apmaiņai, jo īpaši plašāka reģiona ietvaros.
Visbeidzot es gribētu runāt par atjaunotni - kaitējuma novēršanu, mežu atjaunošanu un visu, kas ar to saistīts. Tas nav centralizētas kontroles jautājums - tas notiek decentralizēti katrā dalībvalstī atsevišķi. Tomēr mūsu rīcībā ir arī struktūrfondi un lauksaimniecības fondi - kāpēc lai mēs tagad tos neliktu lietā? Tas varētu būt ekonomikas plāns, kā mēs jau dzirdējām, bet tikpat labi tas varētu būt visaptverošs atveseļošanas plāns, kurā liela nozīme būtu decentralizētajiem instrumentiem. Tas ir prasīts šajā rezolūcijā, un tāpēc mēs rīt to pilnībā atbalstīsim.
Antonio Cancian
(IT) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi! Lai arī Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) iesniegtā rezolūcija ar nosaukumu "Dabas katastrofas” ir ļoti kodolīga, tomēr es gribētu vērst uzmanību uz dažiem jautājumiem, kuri izskanēja šodien, bet kuri netiek risināti šajā rezolūcijā, un tādējādi es tos vēlos ierosināt kā grozījumus.
Šajā vasarā līdz ar ugunsgrēkiem mēs pieredzējām arī citas katastrofas, no kurām dažas pagājušajā nedēļas nogalē notika Itālijas dienvidu daļā. Es nāku no Itālijas reģionā Veneto, kuru jūnijā un jūlijā pārsteidza zemes nogruvumi un virpuļviesuļi. Kā piemēru es varu minēt pilsētas Vallą di Riese un Borca di Cadore.
Rezolūcijā mums ir jāpiemin ne vien ugunsgrēki, bet arī citas dabas katastrofas, jo diemžēl plūdi vasarā nav jauna dabas parādība; tas ir viens no scenārijiem, kādus mēs pieredzēsim nākotnē kā globālās sasilšanas izraisīto klimata pārmaiņu sekas. Tāpēc mums ir jāuzstāj, lai tiktu izstrādāti profilaktiski pasākumi un radīta infrastruktūra, kas palīdzētu novērst vai vismaz ierobežot šīs dabas nelaimes, vai sliktākajā gadījumā, ja šī situācija saasinās, mums ir jāizmanto rezervuāri, kas atrodas kalnu apgabalos, "zaļās jostas” apgabalos, lauku teritorijās, mežu teritorijās, kā arī pie ūdenstilpēm.
Vēl viens aspekts ir tas, ka vairumā gadījumu dabas katastrofas izraisa arī cilvēka darbība, un mums ir jānoskaidro, kas par to ir atbildīgs, vainīgie jāiesūdz tiesā un jāpalielina sodi. Noslēgumā es vēlētos teikt, ka doma par neatkarīgu palīdzības spēku izveidi un saistīta Solidaritātes fonda izmantošanu ir apsveicama. Tas ir svarīgi, tomēr, lai paplašinātu palīdzību arī attiecībā uz cita veida dabas katastrofām, mums ir jāpalielina katastrofu novēršanai atvēlētie līdzekļi, apvienojot dažādus fondus un vienkāršojot procedūras, un, kā jau Mauro kungs minēja, jānodrošina labāks koordinācijas darbs un elastīgums.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs, es klausījos šīs debates, būdama savā birojā. Acīmredzot un par laimi, Īrijā mēs nepieredzam tādus postošus ugunsgrēkus kā mūsu kaimiņvalstīs Dienvideiropā. Mani pārsteidz divas lietas. Pirmā ir tā, ka Parlamentā mēs sliecamies runāt tikai par tiem jautājumiem, kas tieši skar mūsu pašu valstis un, manuprāt, šo ieradumu vajadzētu pārtraukt, kaut vai ņemot vērā to, ka Īrijā notiek debates par Lisabonas līgumu, kurās mēs runājam par solidaritāti visā Eiropas Savienībā. Mums ir vairāk jārunā par jautājumiem, kas skar citas dalībvalstis, lai būtu jūtama lielāka solidaritāte pašu Parlamenta deputātu starpā jautājumos, kas uztrauc mūsu iedzīvotājus. Piemēram, es vēlētos, lai citi pievērstos jautājumiem, kas satrauc Īrijas iedzīvotājus. Manuprāt, tas palīdzētu veicināt ideju, ka Eiropa darbojas mūsu visu interesēs un mēs nerūpējamies tikai katrs par sevi. Tā ir bijusi viena no Eiropas Savienības kļūdām, un pret to mēs cīnāmies debatēs par Lisabonas līgumu.
Es gribētu atbalstīt to, ko jūs šeit darāt, un paust solidaritāti saistībā ar problēmām Dienvideiropā. Mums ir jātiek galā ar tiem, kas apzināta nodara postījumus. Mums ir jāizskata profilakses pasākumi. Krietni vairāk ir jādara vadības līmenī, un, visbeidzot, Solidaritātes fonda līdzekļi ir jāpiešķir tiem, kuriem tie ir vajadzīgi.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisār S. Dimas! Es esmu jaunais Eiropas Parlamenta deputāts - mani ievēlēja 7. jūnijā -, bet šajās debatēs man kļuva skaidrs, ka par šo jautājumu tiek runāts katru gadu septembrī pēc postošo ugunsgrēku viļņa, kas pāršalc Eiropas dienvidu valstis: Itāliju, Franciju, Grieķiju un Spāniju.
Tika pieminēts arī iznīcinošais ugunsgrēks visattālākajā Kanāriju salā La Palma, kas ir Spānijas autonomais apgabals, kurā es esmu dzimis un kurā dzīvoju. Tomēr svarīgi ir tas, ka mēs apzināmies, ka, lai arī šīs problēmas īpaši skar Dienvideiropu, mums ir iespēja stiprināt pilsoņu kopības sajūtu un atdevi, ko Eiropas kontekstā dēvē par atgriezeniskās saiknes pievienoto vērtību.
Tas nozīmē Eiropas pievienoto vērtību profilaktiskajās darbībās un tādu iestāžu kā Komisija, Padome un Eiropas Parlaments koordinācijā ar šīs rezolūcijas palīdzību, sadarbojoties ar dalībvalstīm. Tomēr pretī mēs arī vēlamies saņemt Eiropas pievienoto vērtību.
Tāpēc ir svarīgi no runām pāriet pie darbiem, padarot Solidaritātes fondu elastīgāku reaģēšanai ārkārtas situācijās, un sākt Eiropas civilās aizsardzības spēku veidošanas procesu, kas joprojām nav apstiprināts un kas nākotnē tiešām var mainīt situāciju, sastopoties ar dabas nelaimēm, kuras atkārtojas katru vasaru klimata pārmaiņu un globālās sasilšanas dēļ.
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētāja kungs! Šādos apstākļos, kad plaši mežu ugunsgrēki katru gadu izposta mūsu dienvidu valstis, tostarp Grieķiju, Itāliju, Spāniju un Portugāli, vairāk par solidaritātes izrādīšanu mums ir steidzami jāpieņem pasākumi, kas mainītu šo situāciju, kad tiek iznīcināti vēl palikušie meži, īpašumi, mājlopi, bioloģiskā daudzveidība un, vēl ļaunāk, tiek paņemtas daudzu cilvēku dzīvības.
Tādējādi ir pienācis laiks izskaust šī posta cēloņus un ņemt vērā nopietno un aizvien pieaugošo tendenci pamest lauku teritorijas. Ir laiks mainīt kopējo lauksaimniecības politiku, lai sniegtu ieguldījumu profilaktiskajos pasākumos, kas nozīmē arī ieguldījumu daudzfunkcionālā lauksaimniecībā, tostarp Vidusjūras reģiona mežsaimniecībā, palīdzību ģimenes saimniecībām un piemērotu apstākļu radīšanu, lai mazie un vidējie lauksaimnieki, kā arī jaunieši, paliktu dzīvot lauku rajonos un tādējādi sniegtu ieguldījumu profilaktiskajos pasākumos, lai novērstu postošās nelaimes, kuras atkārtojas katru gadu.
Malika Benarab-Attou
(FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Esmu gandarīta par komisāra S. Dimas sniegto atbildi uz šo jautājumu un it īpaši par to, ka viņš uzsvēra palīdzības nozīmīgumu ārpus mūsu kontinenta robežām.
Papildus Vidusjūras vides aizsardzībai, vai iespējams oficiāli ierosināt - kā daļu no Vidusjūras reģiona valstu savienības projekta -, ka minētā ārkārtas palīdzība ugunsgrēka gadījumā un pieredze mežsaimniecības jomā ir jāsniedz un jāattīsta kopā ar tām Vidusjūras reģiona valstu savienības valstīm, kuras nav ES dalībvalstis?
Petru Constantin Luhan
(RO) Šovasar Portugālē, Spānijā, Francijā, Itālijā un Grieķijā notika ļoti spēcīgi ugunsgrēki. Grieķijā uguns nopostīja aptuveni 21 200 hektārus lielu teritoriju, iznīcinot vairāk nekā 2 miljonus koku un vismaz 150 mājokļu.
Pateicoties saskaņotiem pasākumiem Eiropas līmenī, Francija, Spānija un Kipra nosūtīja Canadair ugunsdzēsības lidmašīnas uz Atēnu reģionu. Tādējādi vēlreiz pierādījās, ka ES stratēģiskā rezerve mežu ugunsgrēku dzēšanai ir lietderīga. Šādā situācijā arī ES Solidaritātes fonds var sniegt palīdzību, uzņemoties zināmu daļu īstenoto ārkārtas pasākumu izdevumu infrastruktūras atjaunošanai, pagaidu mitekļu nodrošināšanai un dabas mantojuma aizsardzībai.
Es gribētu vērst uzmanību uz to, ka mums ir jāsamazina birokrātija, kas saistīta ar šī fonda līdzekļu piešķiršanu. Kā konkrētu piemēru es gribētu minēt savu valsti. Rumāniju piemeklēja dabas katastrofas pagājušā gada jūnijā. Joprojām, līdz pat 2009. gada septembrim, Rumānijas valdībai šie līdzekļi nav piešķirti. Es arī uzskatu, ka mums turpmāk būs vajadzīga ilgtspējīga mežsaimniecības politika, kā arī stratēģija šāda veida dabas nelaimju novēršanai.
Stavros Dimas
Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos pateikties godājamajiem Parlamenta deputātiem par ļoti konstruktīvo devumu šajās debatēs un par ierosinātajām lieliskajām idejām.
Ārkārtas situācijās vienmēr ies bojā cilvēki un būs lieli zaudējumi finanšu un vides jomā. Kā jau vairāki deputāti uzsvēra, klimata pārmaiņu dēļ nākotnē mēs, iespējams, saskarsimies ar vēl postošākām dabas nelaimēm - ne tikai ar mežu ugunsgrēkiem Eiropas dienvidos, bet arī Eiropas centrālajā un ziemeļu daļā - un cita veida dabas katastrofām, piemēram, plūdiem. Tāpēc mums ir pastāvīgi jāstiprina un jāuzlabo Eiropas katastrofu pārvaldības resursi, kuri jau ir skaidri apliecinājuši savu pievienoto vērtību.
Tas pierādījās arī šovasar, kad plosījās mežu ugunsgrēki, un atgādināja mums, ka Kopienai ir jāuzlabo ne vien spējas reaģēt uz dabas katastrofām, bet arī iespējas tās novērst, kā to šovakar jau uzsvēra vairāki deputāti. Man jāatgādina Parlamentam, ka februārī Komisija iesniedza paziņojumu par dabas un cilvēka izraisītu katastrofu novēršanu un tajā bija formulēti konkrēti priekšlikumi.
Šajā saistībā mēs gaidām Eiropas Parlamenta un Padomes komentārus. Es ceru, ka jaunais Parlaments nekavēsies ar atbildi, kuru mēs cerējām sagaidīt jau februārī. Mēs ticam, ka šīs atbildes, tāpat kā minētā rezolūcija, kuru apstiprinās nākamajā konferencē, sniegs mums politisku stimulu turpināt darbu šajā virzienā.
Vairāki deputāti, kuri šovakar uzstājās, sākot ar Podimata kundzi, izvirzīja jautājumu, kuru arī es vēlētos uzsvērt. Tas ir jautājums par klimata pārmaiņām un pielāgošanos tām, un par ierosinājumu pārskatīt Kopienas mežsaimniecības stratēģiju, kuras mērķis ir risināt ar klimatu saistītos jautājumus. Tas dos iespēju aplūkot arī ar mežu ugunsgrēkiem saistītos jautājumus. Man jāpiebilst, ka minētais Komisijas paziņojums ir tikpat svarīgs kā pagājušajā nedēļā iesniegtais paziņojums saistībā ar gaidāmā Kopenhāgenas nolīguma par klimata pārmaiņām finansēšanu, kas paredz lielas naudas summas piešķiršanu, lai finansētu pasākumus, kas saistīti ar pielāgošanos klimata pārmaiņām jaunattīstības valstīs. Līdzekļi tiks novirzīti darbiem, kas vajadzīgi, lai valstis, kuras neveicina siltumnīcefektu, bet cieš no klimata pārmaiņu ietekmes, spētu cīnīties ar šo ietekmi.
Patiesībā es ierosināju, ka mums nav jāgaida 2013. gads, bet jāsāk rīkoties nekavējoties jau 2010. gadā. Es ceru, ka Eiropadome 17. septembra vai arī oktobra sanāksmē piekritīs, ka līdzekļi šiem pasākumiem ir jāpiešķir nekavējoties, lai jaunattīstības valstis redz, ka Eiropas Savienība un attīstītās valstis pilda solījumu un atbild par saviem vārdiem.
Tika pieminēti vēl daudzi citi ļoti svarīgi aspekti par Kopienas finansējuma nozīmi un, manuprāt, tie visi bija ļoti pareizi. Kopienas mehānisms lauksaimniecības attīstībai un Eiropas Reģionālās attīstības fonds piedāvā iespēju sniegt atbalstu dalībvalstu profilaktiskajiem pasākumiem. Komisija izmantos Kopienas Solidaritātes fonda sniegtās iespējas, lai atbalstītu dalībvalstu atjaunotnes centienus.
Tā kā šodien runās izskanēja, ka Komisijai ir jāiesaistās nekavējoties, es gribētu noskaidrot šādu aspektu: tika apspriesti divi jautājumi, un man nekļuva skaidrs, uz kuru no abiem jautājumiem šis aicinājums ir attiecināms. Viens jautājums ir par Kopienas civilās aizsardzības mehānisma mobilizēšanu un otrs par Solidaritātes fonda aktivizēšanu. Attiecībā uz Kopienas Civilās aizsardzības mehānisma mobilizēšanu es varu teikt, ka mobilizācija notiks nekavējoties reālā laikā. Es minēšu piemēru par nesen Grieķijā notikušajiem ugunsgrēkiem - vienu stundu pēc Grieķijas valdības oficiālā lūguma saņemšanas Itālijas lidmašīna jau pacēlās gaisā, lai dotos uz notikuma vietu un nākamajā dienā varētu sniegt palīdzību. Tātad mobilizācija notiek bez kavēšanās.
Kā es teicu savā pirmajā runā, mēs bijām pirmie, kas nosūtīja speciālistus uz cunami un viesuļvētras "Katrīna” skartajiem apgabaliem. Mēs saņēmām daudz atzinīgu vārdu par Kopienas Civilās aizsardzības mehānisma ietvaros veiktajiem pasākumiem, un tas apliecina gan pēdējo gadu sasniegumus, gan turpmākās iespējas, ņemot vērā kompetenci un resursus, it īpaši finanšu resursus, kas ir pieejami, lai izvērstu darbu Eiropas Savienības un tās iedzīvotāju labā, lai aizsargātu vidi un Eiropas iedzīvotāju īpašumus.
Attiecībā uz Solidaritātes fondu tika pareizi teikts, ka tam ir jābūt elastīgākam. Patiesībā tam ir jāspēj reaģēt pēc iespējas ātrāk, jo Solidaritātes fonda pamatbūtība ir pilnībā vai daļēji segt izmaksas, kas saistītas ar dažādām katastrofu radītām ārkārtas situācijām.
Tāpēc ir tikai loģiski, ka Komisijai ir jārīkojas nekavējoties, un dalībvalstu centrālajām un reģionālajām administrācijām ir jārīkojas operatīvi, lai šos līdzekļus izmaksātu. Turklāt pastāv arī Eiropas Solidaritātes fonda noteikums, kas paredz, ka veicamie darbi ir jāizpilda viena gada laikā pēc finanšu līdzekļu izmaksas. Tas ir loģiski, bet arī šajā jomā ir vajadzīgs lielāks elastīgums.
Man ļoti žēl, ka man nepietiek laika, lai atbildētu uz ļoti konkrētajiem jautājumiem, kuri šodien tika izvirzīti, bet es gribētu vēl ko piebilst, pirms neesmu aizmirsis. Vairāki deputāti, kuri šodien uzstājās, minēja ekonomikas atveseļošanas programmas kā ļoti atzinīgi vērtējamu ideju, jo ļoti lielu labumu sniedz ietvertie projekti, kas paredzēti, lai novērstu katastrofas, kuras, iespējams, atkārtosies arī turpmākajos gados. Kā jau iepriekš tika minēts, mēs par šiem pasākumiem runājam katru gadu tāpēc, ka tie radīs ekonomisko aktivitāti un jaunas darbavietas, un arī tāpēc, ka tie novērsīs kaitējumu, un nebūs jāiegulda vairāki miljoni eiro atjaunošanas darbos. Tādējādi tas būs ieguldījums, kas vairākkārt atmaksāsies un katrā ziņā novērsīs cilvēku bojāeju katastrofu gadījumā.
Noslēgumā es gribētu norādīt, ka tad, ja nav iespējams pilnībā izskaust tādus riskus kā mežu ugunsgrēki un citas katastrofas,- piemēram, plūdi, zemestrīces un pat militārā intervence, jo Kopienas civilās aizsardzības mehānisms tiek iedarbināts plūdu, zemestrīču un mežu ugunsgrēku gadījumā, kā arī, lai pārvietotu iedzīvotājus, piemēram, pēc Libānas konflikta, kad palīdzības sniegšana izdevās ļoti sekmīgi -, tos tomēr ir iespējams mazināt, sadarbojoties un uzlabojot kopīgo rīcību, reaģējot uz šādām katastrofām. Lai aizsargātu iedzīvotājus un vidi, Komisija apņemas pastiprināt Kopienas ieguldījumu pasākumos, kas saistīti ar profilaksi, reaģēšanu uz katastrofām un atjaunotnes darbiem.
Es vēlreiz pateicos Parlamentam par sniegto aktīvo atbalstu, lai uzlabotu katastrofu pārvaldību tā, lai ieguvēji būtu visi Eiropas iedzīvotāji.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks trešdien, 16. septembrī.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Iosif Matula  
Mani uztrauc pēdējos gados notikušo dabas nelaimju apmēri, ņemot vērā, ka tās ir ne vien dabas katastrofas, bet arī cilvēka izraisīti postījumi, kas ietekmē gan ekonomisko, gan sociālo infrastruktūru. Mūsu atbildes reakcija uz šādām katastrofām ir Eiropas Savienības Solidaritātes fonda iesaistīšana, jo tas nodrošina būtisku atbalstu katastrofās cietušo teritoriju atjaunošanai un iespējamās pārrobežu ietekmes mazināšanai. Tomēr es gribētu uzsvērt, ka mums ir jāvienkāršo šī fonda izmantošanas kritēriji un jāuzlabo to pārredzamība, lai cietušie apgabali varētu iegūt Kopienas palīdzību pēc iespējas ātrāk. Mums ir arī jāsamazina ierobežojumi fonda izmantošanai, lai šo palīdzību varētu saņemt vēl vairāk reģionu. Turklāt es atbalstu Eiropas stratēģijas izstrādāšanu dabas katastrofu apkarošanai un kopēju Eiropas spēku pastiprināšanai, lai reaģētu uz katastrofām visās Eiropas Savienības dalībvalstīs.
Richard Seeber  
Šajā vasarā atsevišķās Eiropas daļās atkal izcēlās postoši ugunsgrēki, kuri radīja ne vien ievērojamu kaitējumu tautsaimniecībai, bet arī paņēma 11 cilvēku dzīvības. Sastopoties ar šādām katastrofām, Eiropas valstīm ir jāizrāda solidaritāte. Šādās spriedzes situācijās Kopienai ir iespēja parādīt sevi no labākās puses un dot iespēju Eiropas iedzīvotājiem izbaudīt tiešu pievienoto vērtību, ko piedāvā Eiropas Savienība. Tomēr praksē ir pilnībā jāievēro subsidiaritātes princips. Dalībvalstis ir atbildīgas par piesardzības un sagatavošanās pasākumiem katastrofu gadījumā un ārkārtas situāciju pārvaldības plānu izstrādāšanu; tā ir svarīga katras dalībvalsts kompetence, kurā ES nedrīkst iejaukties. Kopienas Solidaritātes fonds ir stabils un vērtīgs finanšu pārvaldības instruments. Ilgstošā laikposmā ir jāuzlabo šāda veida ugunsgrēku novēršanas stratēģija Eiropā, un mēs nedrīkstam turpmāk paļauties uz īstermiņa krīzes pārvaldību.
Dominique Vlasto  
rakstiski. - (FR) Sastopoties ar traģiskajiem ugunsgrēkiem, kuri jau atkārtoti izposta Dienvideiropu, mums ir jārīkojas, lai reizi par visām reizēm pieliktu punktu šim iznīcinošajam postam. Vispirms mums ir jāizstrādā labāka palīdzības līdzekļu organizācija - Barnier kunga ierosinājums ir izveidot Eiropas civilās aizsardzības spēkus, kuri sniegtu atbalstu dalībvalstu spēkiem. Lai apturētu plašu ugunsgrēku, ir jārīkojas ātri - Eiropas solidaritātei ir jābūt efektīvākai. Tomēr joprojām ārkārtīgi liela nozīme ir profilaktiskajiem pasākumiem - ir jāuztur un jāsakopj meži. Francijas dienvidos 75 % mežu atrodas privātā īpašumā. Tāpēc ir svarīgi iegūt šo īpašnieku atbalstu un mudināt viņus uzturēt sakoptas mežu teritorijas. It īpaši tas attieksies uz Vidusjūras reģiona mežu atjaunošanu, kura ekonomiskā atdeve ir ļoti zema - struktūrfonda atbalstītajām iniciatīvām ir jāveicina biomasas iegūšana un tās izmantošana enerģētikas vajadzībām, ilgtspējīgas mežsaimniecības veidošana un atbildīgs ekotūrisms. Tāpēc es aicinu Eiropas Komisiju apzināt Vidusjūras reģiona mežu raksturīgākās pazīmes un izstrādāt rīcības plānu to aizsardzībai un dabas resursu labākai izmantošanai. Tas ir mazākais, ko mēs varam darīt, lai ilgtermiņā mazinātu ugunsgrēku risku un pasargātu un atjaunotu Dienvideiropas trauslās ekosistēmas.
