Şedinţă solemnă - Autoritatea Palestiniană
Preşedinte
Doamnelor şi domnilor, doresc să îi transmit astăzi, cu bucurie şi emoţie, un mesaj de bun venit lui Mahmoud Abbas, Preşedintele Autorităţii Naţionale Palestiniene. Domnule preşedinte, vă urăm un călduros mesaj de bun venit la Parlamentul European.
(Aplauze)
L-am invitat de asemenea şi pe preşedintele israelian, Shimon Peres. Din păcate, din cauza serbărilor ocazionate de celebrarea celor 60 de ani de existenţă a poporului israelian, întâlnirea stabilită nu a mai putut avea loc. Sperăm ca vizita preşedintelui Peres să aibă loc cât mai curând posibil.
Domnule preşedinte, nu este pentru prima dată când vizitaţi Parlamentul European. Vă urez bine aţi venit aici la Strasbourg într-un moment extrem de dificil pentru Orientul Mijlociu şi, în special, pentru poporul dumneavoastră, cel palestinian. Îmi aduc aminte de ultima noastră întâlnire în Orientul Mijlociu, care a avut loc acum aproape doi ani - la sfârşitul lunii mai 2007 - în Gaza. M-aţi primit în cartierul oficial al Autorităţii Naţionale Palestiniene. Nu voi uita niciodată acea întâlnire având în vedere faptul că situaţia era extrem de tensionată. În acel moment, purtaţi discuţii pe teme spinoase cu scopul de a salva guvernul de unitate naţională, pe care îl constituiserăţi cu efort şi grijă. Din păcate, după zece zile, o ruşinoasă lovitură a ruinat acele eforturi.
Astăzi aţi venit direct de la Cairo, cu oprire la Paris în scopul unei întrevederi cu Preşedintele Franţei. În ultimele câteva zile, au avut loc discuţii foarte promiţătoare la Cairo cu privire la formarea guvernului palestinian de consens naţional.
Referitor la tragedia din Fâşia Gaza, Parlamentul European este îngrijorat pentru soarta poporului palestinian a cărui suferinţă este vizibilă. Parlamentul European nu rămâne impasibil la aceste suferinţe. Am cerut o încetare imediată a ostilităţilor. Am denunţat faptul că atât forţele armate din Hamas, cât şi civilii şi organizaţiile umanitare internaţionale au oferit un răspuns disproporţionat la această situaţie. Am decis, de asemenea, să denunţăm provocările şi atacurile cu rachete ale Hamas, care în mod regretabil - şi denunţăm acest lucru - au continuat să ţintească Israelul în ciuda acordului de încetare a focului. Acestea trebuie să înceteze.
(Aplauze)
Doamnelor şi domnilor, aş dori să felicit personalul Agenţiei Naţiunilor Unite pentru Ajutorarea Refugiaţilor Palestinieni (UNRWA) pentru exemplarul curaj şi sacrificiu cu care şi-au dus la îndeplinire sarcinile şi cu care continuă să le ducă la îndeplinire. În numele Parlamentului European, le mulţumim acestor reprezentanţi ai Naţiunilor Unite cu cea mai mare sinceritate.
(Aplauze)
Solicităm ca negocierile de pace să fie reluate cât mai repede posibil, fiindcă suntem convinşi că pentru stingerea conflictului israeliano-palestinian nu este îndeajuns o soluţie militară. Ca participanţi politici, avem obligaţia şi răspunderea de a face tot ceea ce putem pentru a ajuta popoarele din Orientul Mijlociu să trăiască în pace. O condiţie preliminară pentru restabilirea păcii între Israel şi Palestina o reprezintă reconcilierea intrapalestiniană. Parlamentul European sprijină necondiţionat continuarea tratativelor de pace purtate, în special, de Egipt, în vederea susţinerii eforturilor de constituire a unui guvern palestinian de consens naţional. Doar un astfel de guvern va fi în măsură să asigure unitatea necesară a poporului palestinian.
(Aplauze)
Susţinem şi sperăm ca un astfel de guvern să respecte principiile fundamentale ale procesului de pace, să renunţe la violenţe şi să desfăşoare cu încredere tratativele de pace cu Israelul. Uniunea Europeană este pregătită să conlucreze cu un astfel de guvern.
Angajamentul noului preşedinte american, Barack Obama şi numirea lui George Mitchell ca trimis special în Orientul Mijlociu sunt semne pozitive. Hotărârea Uniunii Europene - şi pe această cale afirm că sunt bucuros de prezenţa aici, alături de noi, a comisarului responsabil, doamna Ferrero-Waldner împreună cu colegul ei - de a acorda o deosebită atenţie problemelor politice şi economice din această zonă, precum şi dorinţa politică a numeroşi parteneri arabi reliefează faptul că este posibilă o reluare şi o încheiere cu succes a procesului de pace în baza rezoluţiei Naţiunilor Unite şi a iniţiativei arabe pentru pace.
Domnule preşedinte Abbas, suntem bucuroşi că sunteţi alături de noi astăzi şi afirm aceasta în numele Parlamentului European şi, în mod special, în nume personal. Avem un deosebit respect şi recunoştinţă pentru tot ce faceţi în circumstanţele cele mai grele cu putinţă. Avem încredere în dumneavoastră, pentru că sunteţi o persoană de mediere, care urmăreşte reconcilierea şi desigur pacea. Vă dorim succes.
Acum vă invit la tribună să luaţi cuvântul pentru a transmite mesajul dumneavoastră Parlamentului European. Domnule preşedinte Mahmoud Abbas, vă urăm un călduros mesaj de bun venit la Parlamentul European.
(Aplauze)
Mahmoud Abbas
Preşedintele Autorităţii Palestiniene (traducere în limba română după transcrierea traducerii în limba engleză din limba arabă). -În numele Domnului binevoitor şi milostiv. Excelenţa Voastră, domnule Pöttering, Preşedinte al Parlamentului European, doamnelor şi domnilor, membri ai Parlamentului European, în primul rând aş dori să îi mulţumesc Excelenţei Sale, domnul Pöttering, Preşedinte al Parlamentului European, şi dumneavoastră pentru şansa pe care mi-aţi oferit-o de a vorbi cu ocazia acestei Adunări din luna august.
Am venit la dumneavoastră direct din Palestina, a cărui populaţie se află în suferinţă în urma uneia dintre cele mai lungi ocupaţii militare din istoria modernă. Palestina a fost profund afectată de cea mai violentă, înfricoşătoare şi îngrozitoare agresiune militară, o agresiune care a afectat viaţa copiilor, femeilor şi bătrânilor, precum şi căminele, mijloacele de existenţă, gospodăriile, fabricile şi şcolile acestora. Această agresiune militară a afectat apa potabilă, sistemele de canalizare şi electricitate, precum şi spitalele, utilităţile, drumurile şi podurile.
Da, războiul israelian a afectat în primul rând mijloacele de existenţă ale poporului meu, infrastructura şi viitorul poporului meu, precum şi viitorul statului palestinian pentru care am luptat mult împreună şi pentru a cărui restabilire continuăm să luptăm.
Aţi fost martori, alături de restul lumii, la arderea şi risipirea rămăşiţelor pământeşti ale copiilor. Aţi auzit strigătele bărbaţilor, implorarea copiilor şi femeilor care şi-au pierdut cei mai mulţi membri ai familiilor lor. Da, aţi văzut-o pe acea mamă care a fost ucisă în timp ce îşi ţinea copiii în braţe. Aţi văzut acel tată care şi-a pierdut cei cinci copii din cauza atacurilor cu rachete şi fata Balousha care dormea lângă surorile ei şi s-a trezit în sunetul exploziilor care le-au ucis pe toate şi sutele de copii ale căror case au fost dărâmate, prăbuşindu-se peste ei.
Aţi văzut şi şcoala Al-Fahura care era considerată un loc sigur de locuitorii din Jabalia şi în care se aflau refugiaţi nevinovaţi a căror viaţă a fost curmată de explozia bombelor, astfel rezultând mai mult de 40 de morţi. Aceşti oameni aveau familii, aveau nume, aveau o viaţă de trăit, ambiţii şi speranţe. În plus, s-au înregistrat peste 100 de răniţi.
Prin uciderea acestor oameni nevinovaţi s-au distrus valorile conştiinţei umane, principiile Naţiunilor Unite şi datoria de a asigura pacea şi securitatea internaţională. De asemenea, vă amintiţi că nici sediul central al Organizaţiei Naţiunilor Unite, şcolile, clinicile, depozitele de alimente şi medicamente ale acesteia nu au fost ferite de acest război îngrozitor dus împotriva poporului nostru paşnic şi puternic din Gaza.
Am venit la dumneavoastră, doamnelor şi domnilor, direct din Palestina cu intenţia de a vă prezenta întrebarea unui băiat pe nume Luay care şi-a pierdut vederea din cauza atacurilor cu bombe. M-a întrebat cine ar mai putea reda ochilor lui lumina speranţei, lumina vieţii şi poporului său speranţa libertăţii şi a păcii.
Da, doamnelor şi domnilor, acolo s-au petrecut scene de groază. Aceasta este consecinţa războiului care a dus la pieirea a peste 1 400 de martiri, la peste 5 000 de răniţi, majoritatea fiind civili nevinovaţi, dintre care cei mai mulţi sunt copii, femei şi bătrâni. Aproape 500 de răniţi se află încă în stare critică şi mor în fiecare zi. În plus, trebuie ţinut cont şi de numărul mare de pagube înregistrate, peste 4 000 de case de şi clădiri distruse şi aproximativ 20 000 de alte locuinţe.
Aceasta înseamnă că aproape 90 000 de persoane au rămas fără casă şi au fost strămutaţi. În plus faţă de distrugerile la scară largă ale sistemelor de electricitate, de alimentare cu apă potabilă şi de canalizare, în plus faţă de distrugerile provocate drumurilor şi utilităţilor vitale, clădirilor publice şi private, acest război israelian a distrus realizările obţinute prin trudă şi suferinţă de poporul nostru palestinian, de sutele de mii de palestinieni care au trudit toată viaţa şi au pierdut fructul muncii lor. Războiul a distrus, de asemenea, şi realizările obţinute timp de peste 15 ani de Autoritatea Naţională Palestiniană.
O mare parte din această infrastructură şi multe utilităţi au fost realizate prin contribuţia ţărilor dumneavoastră şi a altor ţări prietene.
Iată imaginea efectelor acestui război. Totul se întâmplă în fiecare zi în paralel cu un alt tip de agresiune asupra pământului nostru, a fermierilor şi a economiei noastre naţionale în teritoriile palestiniene de pe malul de vest al Iordanului.
Înfiinţarea de noi aşezări de către statul Israel nu s-a terminat deloc. Politicile de populare a acestei zone au dus la continuarea construcţiei zidului de separare, dar şi la creşterea numărului de blocaje rutiere, puncte de control şi bariere care asediază oraşele, satele şi micile orăşele ori taberele de refugiaţi de pe malul de vest, inclusiv în Ierusalim.
Dimpotrivă, solicitările pentru înfiinţarea de noi aşezări au crescut de 17 ori în ultimul an, în comparaţie cu anul anterior întrunirii de la Anapolis. Numărul punctelor de control a crescut de la 580 la 660.
Incursiunile militare nu au încetat, aşa cum nu au încetat nici arestările zilnice şi chiar asasinarea unor cetăţeni; agresiunile din partea coloniştilor şi incursiunile lor armate, ori incendierea unor case, aşa cum s-a întâmplat în Hebron, Nablus şi în alte zone; sau atacurile teroriste împotriva fermierilor, conduse de colonişti, în perioada de recoltare a măslinelor, moment considerat de către poporul nostru un simbol al păcii şi al vieţii, nu numai sursa de existenţă pentru zeci de mii de familii palestiniene.
Această imagine tragică a incursiunilor şi agresiunilor israeliene pe malul de vest al Iordanului, inclusiv în Ierusalimul de est, ne confirmă nouă şi întregii lumi, că toate acestea reprezintă o agresiune împotriva întregului popor palestinian, a viitorului său şi a dreptului său legitim la statutul de naţiune. Este o agresiune şi un război împotriva viitorului păcii şi eforturilor susţinute ale comunităţii internaţionale pentru aplicarea ei.
Acest embargo nedrept împotriva oamenilor noştri din Gaza şi războiul împotriva lor au reprezentat doar un episod dintr-o serie continuă de măsuri care au avut drept scop separarea Fâşiei Gaza de restul teritoriilor palestiniene ocupate, dar şi marginalizarea provinciei şi marginalizarea tuturor locuitorilor noştri din Gaza, împiedicându-i să îşi atingă ţelul cel mai profund: încetarea ocupaţiei, obţinerea libertăţii şi a dreptului la autodeterminare şi punerea bazelor unui stat palestinian independent în teritoriile ocupate în 1967, cu capitala la Ierusalim. Faptele sunt confirmate de politica de escaladare a colonizării, în ciuda tuturor eforturilor şi a înţelegerilor, inclusiv a Raportului George Mitchell din 2001, ultimul în această serie fiind acordul de la Anapolis, prin care poporului palestinian i se promitea că va avea un stat al său la sfârşitul anului 2008. Totuşi, punctul culminant al acordului de la Anapolis a fost un război distrugător în Gaza şi un război în scopul colonizării pe malul de vest, inclusiv în Ierusalim.
Lumea întreagă a declarat că Anapolis a reprezentat eşecul soluţiilor unilaterale şi militare. Noi am mai declarat că Israelul ar trebui obligat să pună capăt acţiunilor de colonizare, pentru a pune bazele unui proces politic care să ducă la încheierea ocupaţiei şi împlinirea dreptului la o soluţie bazată pe existenţa a două state - un stat palestinian şi un stat evreu. Totuşi, realitatea ne demonstrează că Israelul este în continuare guvernat de o mentalitate militară, favorabilă colonizării, chiar dacă liderii săi vorbesc despre soluţia celor două state.
Nu trebuie să tratăm Israelul ca şi cum ar fi un stat care nu poate fi tras la răspundere, care se află deasupra legilor internaţionale. Trebuie să punem capăt unor astfel de practici şi trebuie să-i tragem la răspundere pe liderii israelieni pentru încălcarea legilor internaţionale şi umanitare.
(Aplauze)
În acelaşi timp, dorim să subliniem că succesul operaţiunilor de ajutorare şi asistenţă, dar şi relocarea familiilor ale căror locuinţe au fost distruse necesită ridicarea embargoului, deschiderea punctelor de control şi a graniţelor, dar şi obligarea Israelului la respectarea Acordului privind deplasarea şi trecerea graniţelor de către cetăţenii palestinieni, semnat în 2005, fapt care va înlesni fluxul ajutoarelor, echipamentelor şi materialelor necesare pentru reconstrucţie şi pentru transferul normal al bunurilor şi al persoanelor. Este vorba despre toate punctele de trecere din Gaza - şi nu doar de cel din Rafah - şi ne referim de asemenea la libertatea de mişcare în zona de vest şi în coridoarele de securitate dintre zona de vest şi Gaza, pentru a sublinia unitatea pământului palestinian şi a economiei sale.
În legătură cu aceasta, aş dori să îmi exprim aprecierea faţă de eforturile UNRWA (Agenţiei ONU pentru refugiaţii palestinieni) pentru eforturile sale continue de ajutorare a poporului nostru, în ciuda tuturor obstrucţiilor şi a obstacolelor cu care s-a confruntat. Solicit din partea organizaţiei dumneavoastră şi a altor organizaţii, să susţină eforturile agenţiei în toate domeniile sale de activitate.
Reconcilierea naţională şi numirea unui guvern de reconciliere naţională constituie una dintre priorităţile noastre. Am deschis poarta către această reconciliere care va pune capăt diviziunii şi revoltelor, dar şi apelurilor pentru separarea dintre Gaza şi teritoriile de pe malul de vest. Am tras un semnal de alarmă, căci nu trebuie să cădem în cursă, aşa cum doreşte Israelul.
Aşadar, la începutul lunii iunie am solicitat un dialog necondiţionat. Am acceptat documentul de lucru propus de Egipt. Uşile noastre sunt în continuare deschise; nu vom permite divizarea poporului nostru şi a unităţii sale geografice; vom continua eforturile susţinute pentru contracararea oricărei încercări de separare.
Cunoaştem intenţiile şi planurile forţelor din regiune şi curentele care susţin şi încurajează separarea. Aceste forţe împiedică aplicarea soluţiei egiptene, care ar pune capăt luptelor şi divizărilor interne. Această soluţie este susţinută la nivelul lumii arabe de către Liga Arabă şi rezoluţia Consiliului de Securitate nr. 1860, la proiectul căreia am participat personal, alături de miniştrii din ţările arabe şi europene. Aş dori să subliniez că vom continua să depunem eforturi în vederea atingerii ţelului nostru suprem şi anume acela de a găsi o soluţie în sprijinul cauzei arabo-palestiniene, deoarece acest status quo face ca viitorul să fie incert, iar poporul nostru să fie în continuare victima politicilor de război, agresiune şi extremism.
Odată ce vom realiza un guvern de reconciliere naţională, bazat pe un program susţinut de lumea arabă şi forurile internaţionale, acest lucru ne va permite să coordonăm atât activitatea punctelor de trecere, cât şi eforturile de reconstrucţie, în beneficiul poporului nostru şi al pregătirilor pentru alegerile prezidenţiale şi legislative.
Sper că voi primi sprijinul dumneavoastră şi sper, de asemenea, că ne veţi ajuta în organizarea şi monitorizarea acestor alegeri, aşa cum s-a întâmplat în 1996 şi 2006. Sperăm de asemenea să putem conta pe sprijinul dumneavoastră pentru eliberarea preşedinte Consiliului legislativ şi a tuturor parlamentarilor care au fost arestaţi şi care sunt încă prizonieri în Israel.
(Aplauze)
Esenţa conflictului din regiunea noastră o reprezintă ocupaţia israeliană. Este un conflict între speranţele şi aspiraţiile poporului nostru, care doreşte să se elibereze de sub această ocupaţie şi încercarea Israelului de a distruge aceste aspiraţii şi, în acelaşi timp, de a pune piedici eforturilor internaţionale îndreptate spre formarea unui stat palestinian prin mijloace paşnice.
Poporul nostru priveşte spre dumneavoastră şi spre toate naţiunile iubitoare de pace şi de dreptate şi vă adresează următoarele cuvinte: a venit timpul ca întreaga comunitate internaţională să îşi asume responsabilităţile legale, politice şi morale, pentru a-i asigura protecţia internaţională corespunzătoare şi pentru a-i permite să scape de această ocupaţie şi să trăiască în pace şi libertate. Aş dori acum să subliniez din nou solicitarea noastră şi a dumneavoastră de a se trimite forţe internaţionale pentru protejarea poporului nostru.
Am aflat despre eforturile depuse de organismele internaţionale şi lumea arabă pentru reconstrucţia Fâşiei Gaza. Este adevărat că aceste eforturi ar trebui puse în practică - şi asta cât mai curând posibil, pentru ca poporul nostru să îşi redobândească speranţa şi încrederea, dar ne întrebăm cât timp i se va mai da mână liberă Israelului pentru a distruge valorile şi infrastructura aparţinând poporului arab.
Aşadar, comunitatea internaţională trebuie să împiedice repetarea acelor evenimente din trecut şi ar trebui, de asemenea, să ceară Israelului să stopeze politicile sale distructive. Aş dori să adresez din nou mulţumiri Comisiei Europene pentru ajutorul dat la reconstrucţia structurilor şi a instituţiilor Autorităţii Palestiniene. Aş dori să subliniez că negocierile serioase şi complete nu pot continua dacă nu se stopează definitiv colonizarea - inclusiv aşa-numita extindere naturală - şi toate blocajele şi toate tipurile de embargo din partea aşezărilor evreieşti.
Aş dori să vă asigur că toate realizările Guvernului palestinian, legate de întărirea păcii, a ordinii publice şi stabilităţii nu pot fi ignorate de niciuna dintre părţile implicate. Israelul ar trebui să respecte calendarul stabilit şi ar trebui să înceteze subminarea eforturilor Guvernului palestinian prin raiduri şi arestări. Ar trebui, de asemenea, să respecte statutul legal şi de securitate al Autorităţii palestiniene şi, pe lângă aceasta, să permită guvernului să pună în practică proiectele sale economice vitale, fără a mai folosi pretexte de ordin geografic sau de altă natură.
Nu mai putem negocia sfârşitul ocupaţiei. Avem nevoie de o încheiere totală a ocupaţiei - adică a pământului ocupat de la 5 iunie 1967, aşa cum s-a menţionat în foaia de parcurs. Nu ne putem întoarce la negocieri care se referă doar la probleme parţiale şi subsidiare, în timp ce nu se găseşte o soluţie pentru principala cauză - sfârşitul ocupaţiei - şi are loc o escaladare a colonizării, menită să întărească şi să adâncească această ocupaţie, iar 1100 de palestinieni sunt arestaţi. Doar în acest mod, procesul de pace îşi va putea recâştiga credibilitatea cu privire la poporul nostru şi locuitorii întregii zone, în ansamblu.
Este necesară, doamnelor şi domnilor, reconstrucţia Fâşiei Gaza, dar şi reconstrucţia procesului de pace.
Aceasta este responsabilitatea noastră comună. Europa, care a susţinut în trecut - şi continuă să susţină - principiile securităţii şi justiţiei în regiunea noastră şi în lume, trebuie să îşi afirme cu tărie, mai mult ca niciodată, rolul într-un parteneriat solid şi clar cu Administraţia Preşedintelui Obama, cu Grupul celor patru (SUA, Rusia, UE şi ONU) şi cu comunitatea internaţională. Alegerea Preşedintelui Obama şi intenţiile sale declarate, alături de iniţiativa sa de numire a d-lui George Mitchell ca trimis special, sunt iniţiative încurajatoare care vor facilita drumul spre negociere şi întregul proces politic.
Aş dori să afirm cu toată sinceritatea, că decizia noastră, ca popor arab, este de a pune în practică iniţiativa arabă de pace - iniţiativa arabă de pace ce face parte din foaia de parcurs şi care a devenit o iniţiativă de pace islamică la care au subscris 57 de ţări musulmane. Această iniţiativă ar trebui aplicată în totalitate.
Aşa cum am mai afirmat, iniţiativa face parte din foaia de parcurs adoptată de Consiliul de Securitate, conform Rezoluţiei 1515. Nu putem alege, selecta după bunul plac şi negocia fundamentul acesteia, bazat pe legislaţia internaţională. Este ultima şansă a noastră pentru o pace reală şi justă în regiune. Toate părţile implicate, în special Israelul şi Grupul celor patru, ar trebui să recunoască deschis şi sincer acest lucru.
Trebuie să subliniem că iniţiativa arabă de pace a devenit şi o iniţiativă islamică. Este o iniţiativă care reclamă pământul pentru pace. De îndată ce Israelul se va retrage din toate teritoriile ocupate, 57 de ţări arabe şi musulmane îşi vor manifesta dorinţa de normalizare a relaţiilor cu Israelul. Aceasta este o şansă istorică care nu trebuie ratată.
Doamnelor şi domnilor, scenele de moarte şi distrugere au zguduit conştiinţa şi sentimentele a milioane de oameni din întreaga lume, inclusiv din ţările europene prietene. Poporul nostru apreciază această conştiinţă umană vie, dar trebuie să subliniem, în această privinţă, faptul că locuitorii Palestinei nu îşi vor pierde voinţa de libertate şi de viaţă. Ei aşteaptă susţinerea dumneavoastră în lupta pentru obţinerea libertăţii şi independenţei, pentru a-şi putea construi viitorul şi pentru a le asigura copiilor lor dreptul la o viaţă sigură, la şcoală şi la un viitor strălucit în ţara lor - această ţară care merită viaţă şi securitate.
Doamnelor şi domnilor, marele nostru poet palestinian, Mahmoud Darwish a spus de mai multe ori: "Merită să trăieşti pentru acest pământ.” În acest sens, aş dori să îmi exprim mulţumirile şi recunoştinţa faţă de dumneavoastră, în numele poporului acestui mare poet, pentru găzduirea acestei comemorări. Acest poet este simbolul patriotismului palestinian. El este poetul umanităţii.
Lui Mahmoud Darwish îi spun: "Poemul tău, care încă nu a fost scris, despre copiii din Gaza, despre suferinţa şi speranţele lor, va fi scris de un poet ridicat dintre acei copii care ţi-au păstrat spiritul viu, aşa cum tu le-ai păstrat vie cauza şi micile lor vise.” Vă mulţumesc pentru atenţie.
(Aplauze îndelungate)
Preşedintele
Domnule Preşedinte Abbas, aş dori să vă mulţumesc mult, în numele Parlamentului European, pentru că aţi venit aici, la Strasbourg şi v-aţi adresat nouă. Acum, avem sarcina de a lucra împreună pentru pace. Noi, membrii Uniunii Europene şi ai Parlamentului European, dorim să fim mesageri sinceri ai păcii. Dorim ca poporul israelian şi poporul palestinian să trăiască în cadrul unor graniţe sigure. Punctul nostru de pornire este păstrarea demnităţii umane. Fetele palestiniene depun acelaşi efort la şcoală ca şi fetele israeliene. Băieţilor israelieni le place să joace fotbal la fel de mult ca şi băieţilor palestinieni. Trebuie să vină momentul pentru o coexistenţă paşnică, aşa cum se întâmplă în Europa. Aceasta este dorinţa noastră pentru Orientul Mijlociu. Vă dorim, domnule Preşedinte Abbas, numai succese în efortul depus pentru realizarea păcii. Un stat palestinian sigur şi un stat israelian sigur, iar acest comentariu se adresează Israelului, nu trebuie să rămână o viziune de viitor. Ea trebuie să devină realitate şi trebuie să se întâmple în timpul vieţii noastre. Dacă dorim cu adevărat ca acest lucru să se împlinească, vom fi capabili să îl realizăm.
(Aplauze)
Domnule Preşedinte, aş dori să vă mulţumesc. Dacă situaţia o va permite, ne vom revedea în 23 şi 24 februarie. Biroul Adunării Parlamentare euro-mediteraneene m-a invitat să fac o vizită în Palestina şi Israel. Voi conduce o delegaţie care se va deplasa în Gaza şi vom vizita, de asemenea, zone din sudul Israelului. Dacă programul dumneavoastră vă va permite şi sper că acest lucru va fi posibil, ne vom întâlni la Ramallah. Desigur, voi face o vizită şi la Ierusalim.
Dorim să fim de ajutor - iar această dorinţă vine atât din raţiune, cât şi din inimă - pentru a face posibilă pacea între Israel şi Palestina, între Palestina şi Israel, în Orientul Mijlociu.
Domnule Preşedinte Abbas, dorim să vă mulţumim pentru activitatea dvs. susţinută şi vă încurajăm să continuaţi pe drumul spre reconciliere, compromis şi pace. Dorim să vă mulţumim pentru vizita făcută la Parlamentul European.
(Aplauze)
Urszula Gacek
Doamnă preşedintă, acum patru luni un inginer polonez a fost răpit în Pakistan. Este deţinut de răpitorii talibani, care ameninţă că îl vor executa astăzi, dacă cererile lor nu sunt îndeplinite. Fac apel la această Cameră pentru a susţine guvernele polonez şi pakistanez, în eforturile de a avea succes în eliberarea conaţionalului meu.
