Bekämpande av avskogning och skogsdegradering för att motverka klimatförändringen och minskningen av den biologiska mångfalden - Skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är den gemensamma debatten om
uttalandet av kommissionen - Bekämpning av avskogning och skogsdegradering för att motverka klimatförändringen och minskningen av den biologiska mångfalden, och
betänkandet av Caroline Lucas, för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden - C6-0373/2008 -.
Stavros Dimas
Herr talman! Avskogningen svarar för ungefär 20 procent av växthusgasutsläppen på global nivå. Med tanke på klimatförändringen är det följaktligen av högsta prioritet att bekämpa avskogningen. Samtidigt bidrar bekämpningen av avskogningen till att nå andra viktiga mål, som att utrota fattigdomen och reparera minskningen av den biologiska mångfalden, vilken är ytterligare ett stort miljöhot mot vår planet.
Avskogningen har nu blivit en stor fråga vid internationella förhandlingar om både klimatförändringen och den biologiska mångfalden. För att stödja en politik för att komma till rätta med denna fråga offentliggjorde kommissionen ett meddelande i oktober 2008, som rådet till fullo godkände i december i fjol. Detta uttalande refererar till frågan om avskogningen och försämringen av skogarna i industriländerna och föreslår bland annat att man utvecklar en finansieringsmekanism i syfte att åstadkomma stimulansåtgärder för att bevara befintliga skogar.
Detta förslag diskuteras nu redan och behandlas vid de internationella förhandlingar om klimatförändringen som för närvarande pågår. I sitt meddelande tillstår kommissionen också att åtskillig europeisk politik både på nationell och internationell nivå kan ha en indirekt påverkan på världens skogsresurser. Därför har kommissionen gjort särskilda åtaganden för att stärka sammanhållningen i europeisk politik.
De föreslagna åtgärderna innefattar följande:
en konsekvensbedömning om konsumtion av importerade varor i EU som kan bidra till avskogning,
en fortsatt process för att granska sammanhållningen i vår utvecklingspolitik vilket behövs för att stödja utvecklingsländerna i deras strävan att nå milennieutvecklingsmålen.
Dessa åtaganden kommer också att genomföras genom kommissionens politik om hållbar konsumtion och produktion. Syftet med denna politik är att stimulera tillväxt och efterfrågan på hållbara varor och tjänster, däribland timmer och trävaror som kommer från skogar där hållbara skötselmetoder tillämpas.
Jag vill nu hänvisa till en av huvudorsakerna till avskogningen: olaglig avverkning. Olaglig avverkning är mycket ofta det första steget till en allmän exploatering av naturliga skogar. Därför är bekämpning av olaglig avverkning och förbättring av skogsbruket generellt av yttersta vikt om vi vill fortsätta vår strävan att begränsa avskogningen och försämringen av skogarna. I enlighet med EU:s handlingsplan för 2003 om skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog har kommissionen föreslagit en serie åtgärder för att bekämpa problemet med olaglig avverkning och den handel som är förenad med den.
Det centrala momentet i ovannämnda handlingsplan var att sluta frivilliga partnerskapsavtal med timmerproducenter i tredjeländer. Vi anser att avtalen i fråga kan bidra till att bekämpa de grundläggande orsakerna till olaglig avverkning. Samtidigt har kommissionen emellertid medgett att enbart dessa avtal kanske inte räcker för att bekämpa problemet och att andra möjligheter därför måste undersökas.
På grundval av resultaten av konsekvensbedömningen lade kommissionen i fjol fram ett förslag till handlingsprogram baserat på ”principen om tillbörlig aktsamhet”. Enligt den föreslagna förordningen måste verksamhetsutövare minimera risken för att släppa ut olagligt avverkat timmer och olagligt avverkade trävaror på marknaden genom att få information om härkomst och laglighet för produkterna i fråga och visa tillbörlig aktsamhet när de släpper ut dessa produkter på EU-marknaden.
Jag skulle vilja rikta särskilt tack till föredraganden, Caroline Lucas, till skuggföredragandena och till föredraganden av yttrandet, Glyn Ford, för deras utomordentligt skickliga arbete. Kommissionen har granskat de ändringsförslag till sitt förslag till förordning som lagts fram av parlamentet, och jag skulle vilja göra en kort kommentar till dem:
Det ändringsförslag som förbjuder handeln med olagligt avverkat timmer och trävaror är mycket viktigt. Detta förbud var inbegripet i de alternativ kommissionen undersökte när den utarbetade sitt förslag. Men även om detta tillvägagångssätt är ganska tilltalande vid första anblicken företer det betydande praktiska och politiska svårigheter. Det var just därför vi antog ett förslag som var baserat på principen om tillbörlig aktsamhet. Detta förslag kommer att nå den bästa möjliga balansen mellan ett effektivt tillvägagångssätt mot olagliga metoder, möjligheten att tillämpa dessa åtgärder utan att besvära verksamhetsutövarna i onödan och slutligen åtgärdernas överensstämmelse med Världshandelsorganisationens bestämmelser.
De ändringsförslag som kräver att alla slags verksamhetsutövare ska visa tillbörlig aktsamhet vid alla stegen i leveranskedjan förefaller inte följa proportionalitetsprincipen. Om timrets laglighet kontrolleras när det först släpps ut på marknaden förefaller det inte vara nödvändigt att fortsätta med kontroller vid alla följande steg i leveranskedjan.
Jag skulle också vilja kommentera parlamentets ändringsförslag som föreslår en bredare definition av ”lagligt timmer”. Denna definition är förslagets epicentrum och kommer utan tvivel att bli en fråga för diskussion med rådet. Kommissionen kommer att noga undersöka konsekvenserna av att anta varje sådan bredare definition.
När det gäller de ändringsförslag som rör godkännandet av övervaknings- och kontrollmyndigheter anser vi att vårt ursprungliga förslag bättre stämmer överens med subsidiaritetsprincipen genom att det gör medlemsstaterna ansvariga för att godkänna dessa myndigheter.
De skäl som gavs till förslaget att tillsätta en rådgivande grupp är helt förståeliga. Kommissionen har alltid varit beredd att rådfråga de berörda intressenterna, som den för övrigt nämnde i sin motivering. Även om kommissionen har initiativrätt att tillsätta sådana rådgivande grupper är det emellertid inte nödvändigt att införa någon sådan bestämmelse i förordningen.
Till sist förstår vi också varför man har föreslagit att standardisera tillämpningen av lagen i medlemsstaterna. För vår del anser vi emellertid att ändringsförslagen i fråga av princip bör stämma överens med subsidiaritetsprincipen.
Jag avslutar nu mitt yttrande och kommer att följa debatten med intresse.
Caroline Lucas
föredragande. - (EN) Herr talman! Låt mig först säga hur lättad jag är över att vi äntligen har framför oss ett förslag till lagstiftning om problemet med olaglig avverkning. Parlamentet har väntat på detta väldigt länge och jag vill varmt tacka mina kolleger för deras envisa ansträngningar att driva frågan vidare. Jag vill också tacka mina kolleger för deras fantastiska samarbete för att se till att vi kommer fram till morgondagens omröstning. Skuggföredragande och personal har verkligen gett allt för att vi ska kunna slutföra parlamentets första behandling så snabbt som möjligt och ha en chans att nå en överenskommelse efter första behandlingen och slippa ytterligare förseningar.
Dessvärre har emellertid de pinsamt långsamma framstegen i rådet gjort detta omöjligt. Det verkar alltså som om vi måste nöja oss med att slutföra arbetet under hösten efter en politisk överenskommelse i rådet i juni, och det är verkligen en besvikelse för såväl mig själv som många kolleger som har arbetat så hårt. Om rådet hade varit här i dag skulle jag ha bett dem om garantier i för att de tänker göra allt som står i deras makt för att nå en gemensam ståndpunkt före sommaren. Läget är verkligen oerhört kritiskt.
Olaglig avverkning är ett mycket allvarligt problem och något som EU har kritiserat under många år. Samtidigt har EU varit en av världens största marknader för olagligt avverkat timmer och träprodukter. Mellan 20 och 40 procent av den globala industriella träproduktionen beräknas komma från olagliga källor, och upp till 20 procent av det hamnar i EU. Det ger pressade timmerpriser, förstörda naturresurser och minskade skatteintäkter. Dessutom ökar det de skogsberoende befolkningarnas fattigdom. De långsiktiga effekterna är ännu allvarligare, som kommissionsledamot Stavros Dimas påpekade, eftersom skogsskövling, som är ett av de viktigaste resultaten av olaglig avverkning, svarar för nära en femtedel av de globala utsläppen av växthusgaser.
När nu klimatkonferensen i Köpenhamn närmar sig blir trovärdiga EU-åtgärder mot olaglig avverkning ännu viktigare. Men trovärdiga åtgärder betyder effektiv, bindande lagstiftning. Samtidigt som de frivilliga partnerskapsavtal som var ett led i handlingsplanen från 2003 för skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog, dvs. Flegt, gav möjlighet att driva fram positiva förändringar, har hittills bara ett enda sådant avtal undertecknats. Så länge som de avtalen inte har universell täckning är riskerna för penningtvätt och kringgående helt enkelt för höga.
Den goda nyheten är att vi äntligen har EU-lagstiftning. Den dåliga nyheten är att kommissionens förslag är pinsamt svagt och måste förbättras kraftigt om det ska bli meningsfullt och effektivt.
Trots kommissionsledamot Stavros Dimas vackra ord om vikten av att ta itu med olaglig avverkning är kommissionens förslag som det ser ut nu helt enkelt inte tillräckligt för att klara av det. I ingressen till förslaget sägs att de svaga reglerna för att förhindra handeln med olagligt avverkat timmer är grundorsaken till den fortsatta olagliga avverkningen. Det som kommissionen har föreslagit kommer knappast att kunna ändra på det, är jag rädd. Enkelt uttryckt kommer kommissionens förslag helt enkelt inte att kunna uppnå målet att garantera att EU inte längre erbjuder en marknad för olagligt avverkat timmer.
Den allra största och mest iögonenfallande luckan i förslaget är att det faktiskt inte förhindrar import och försäljning av olagligt avverkat timmer, hur otroligt det än kan låta. Enligt förslaget behöver bara operatörerna i en viss punkt i försörjningskedjan inrätta ett kontrollsystem medan alla andra slipper ifrån alla skyldigheter vad gäller lagligheten för det timmer eller de träprodukter de handlar med.
Detta strider starkt mot den omarbetade amerikanska Lacey Act som antogs i maj 2008 och som innehåller ett uttryckligt förbud för import och försäljning av olagligt avverkat timmer. Det finns verkligen inga bra skäl för varför EU inte skulle kunna ta efter den lagen. Så även om mitt betänkande har behållit kommissionens förslag om att enbart operatörer som för ut timmer och träprodukter på EU:s marknad för första gången ska vara skyldiga att införa ett fullständigt kontrollsystem - eftersom de helt klart är de aktörer som har mest inflytande - så framgår det också klart av betänkandet att alla operatörer på marknaden har ett gemensamt ansvar för att enbart handla med trä från lagliga källor och att en underlåtenhet att göra detta skulle kunna vara brottsligt.
Jag vill gärna säga till kommissionsledamot Stavros Dimas att jag verkligen tror att våra förslag stöder kontrollsystemet: de gör ett sådant system effektivare, de gör det operativt och det finns inga som helst problem med WTO:s regler. Om USA kan göra det, så bör vi göra det, och därför försöker parlamentet ändra detta förslag.
Péter Olajos
Som talesman för gruppen för Europeiska folkpartiet (Kristdemokrater) och Europademokrater betraktar jag de två punkter som vi har framför oss som lika viktiga: uttalandet av kommissionen och Caroline Lucas betänkande. Enligt vår åsikt är vi i stort behov av båda för att hejda avskogningen, skogsförsämringen och minskningen av den biologiska mångfalden. För närvarande försvinner varje år nästan 13 miljoner hektar skog, ett område lika stort om Grekland. Dessutom är avskogningen ansvarig för nästan 20 procent av de globala utsläppen av koldioxid, vilket är mer än EU:s hela växthusgasutsläpp. Avskogningen ansvarar för en betydande minskning av den biologiska mångfalden och för utrotningen av vissa arter, för att inte nämna försämringen av jordens ekosystem. Därför är det ingen tvekan om att vi måste handla nu. Det betyder att EU måste ta en ledande roll i att formulera ett globalt politiskt svar.
Förutom tropiska skogar tycker jag att det är särskilt viktigt att hejda avskogningen i Central- och Östeuropa, och att också skapa en rad stränga hållbarhetskriterier för timmer och trävaror. Miljöanpassad offentlig upphandling och hållbarhetskriterier krävs för timmer och andra former av biomassa som används för förnybar energiproduktion. Delar av auktionsintäkterna från minskningen av koldioxidutsläppen måste öronmärkas för att hejda avskogningen. Jag välkomnar ambitionen i Caroline Lucas betänkande att skärpa kontrollen och skapa ett effektivt sanktionssystem. Slutligen anser jag att det är särskilt viktigt att inrätta tillsynsorgan och införa böter som avspeglar ett lämpligt skadestånd för miljöförstöring.
Riitta Myller
Herr talman! Betänkandet om förbudet mot olaglig avverkning som antogs av en stor majoritet i utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet är väl avvägt. Samtidigt som det är tillräckligt ambitiöst beträffande förbudet mot olaglig avverkning och import av och handel med produkter som härrör från den, skapar det inte ytterligare byråkrati för de verksamhetsutövare som nu uppför sig oklanderligt.
Det är ytterst viktigt att kontrollera olaglig avverkning som är en viktig orsak till den globala avskogningen, vilken i sig, som någon här sa, ger upphov till 20 procent av de globala växthusgasutsläppen och är en betydande orsak till minskningen av den biologiska mångfalden. Förutom att den olaglig avverkningen leder till miljöproblem försämrar den de lagliga verksamhetsutövarnas konkurrenskraft på skogsnäringssektorn och medför att länderna förlorar mycket stora inkomster.
Jag vill uttrycka ett uppriktigt tack till föredraganden, Caroline Lucas, för hennes arbete. Tack vare det kan vi i morgon rösta om ett gott grundläggande förslag.
Magor Imre Csibi
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Att döma av den tid som avsatts för denna diskussion verkar det som om parlamentet inte tycker det är särskilt viktigt att rädda skogarna. Detta hindrar kanske besvikelsen när man upptäcker kommissionens alltför försiktiga strategi för att ta itu med olaglig avverkning. Det som emellertid gjorde mig mest besviken var det upprepade argumentet att vi inte borde straffa de verksamhetsutövare i EU som verkar i god tro för att lösa ett externt problem.
En del av lösningen på ett problem är också att skapa medvetenhet om det, och det är hög tid att vi inser att vissa europeiska regioner - till exempel min egen - också står inför en otyglad skogsskövling. Syftet med förordningen om olaglig avverkning är inte att bestraffa eller förhindra handel, utan snarare att kontrollera handeln bättre. Det är sant att kommissionens förslag egentligen inte var klara när det gällde hur systemet skulle fungera i praktiken.
Det gläder mig att Europaparlamentet lyckades stärka och förtydliga förslaget genom att täcka in alla träprodukter och kräva att alla verksamhetsutövare ska utöva någon form av kontroll genom att införa en ny lägsta nivå för ekonomiska sanktioner och ange tydliga kriterier för ett trovärdigt och pålitligt övervakningssystem. Utmaningen vi står inför nu är att se till att detta system införs och tillämpas så snart som möjligt. Vi måste kunna garantera konsumenterna att de inte ökar miljöförstörelsen genom att av misstag köpa olagligt avverkade timmerprodukter.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka samtliga talare i dagens diskussion för deras konstruktiva bidrag. Det är viktigt att understryka att den globala avskogningen och skogsdegraderingen är en komplicerad fråga. För att lösa problemet krävs det verklig politisk vilja och åtgärder på efterfrågesidan.
Vi bör komma ihåg att den tropiska avskogningen är ett resultat av ett antal olika samverkande faktorer med varierande betydelse på olika platser. Skogstäcket påverkas inte enbart av skogspolitiken, utan också av politiken på andra områden, såsom skattepolitik och besittningsrätt.
I Europeiska unionen har vi insett att arbetet på att göra vår politik mer konsekvent måste gå hand i hand med ansträngningarna att stödja länderna i deras arbete för att stärka de nationella och lokala institutionerna och göra framsteg mot effektiva styrelseformer och utnyttjande av skogsresurserna. Jag vill ännu en gång tacka Caroline Lucas, Ford och skuggföredragandena för deras utmärkta arbete. Det är uppmuntrande att Europaparlamentet stöder kommissionens strategi och vill förstärka den ytterligare och har lagt fram ändringsförslag i det syftet.
Låt mig försäkra er om att jag helt instämmer i Europaparlamentets målsättning att införa en ambitiös förordning för att ta itu med den olagliga avverkningen och därmed sammanhängande handel. Jag kan också försäkra er att kommissionen noggrant kommer att analysera ändringsförslagen till den föreslagna förordningen.
Avslutningsvis vill jag framför allt kommentera två av de frågor som togs upp under eftermiddagen. För det första vill jag ta upp kontrollstrategin, som omfattar lite mer än att bara utfärda ett intyg om laglighet. Kontrollprincipen omfattar en juridisk skyldighet att aktivt sträva efter ett lagligt beteende i ett visst sammanhang, ett beteende som måste styrkas på grundval av heltäckande åtgärder som gör det möjligt att lämna rimliga garantier för laglighet.
I vissa fall kommer ett intyg om laglighet bara att bli en utgångspunkt, den första åtgärden i kontrollförfarandet. Om riskbedömningen har visat att ursprungslandet uppvisar en högre risk för korruption inom förvaltningen, eller om genomdrivandet av de nationella lagarna är svagt, krävs det ytterligare garantier för att stödja den intygande lagligheten.
Den andra frågan som jag skulle vilja ta upp gäller en föreslagen utvidgning av tillämpningsområdet till att även omfatta verksamhetsutövare i senare led. Enligt principen om bättre lagstiftning och minskning av de administrativa bördorna verkar det en aning överdrivet att kräva att distributörer och återförsäljare i sin tur ska kräva bevis för genomförda kontroller från verksamhetsutövare på marknaden i senare led. Varför belasta verksamhetsutövarna i de nedre leden i onödan om virket var föremål för kontroller när det först fördes ut på marknaden?
Sammanfattningsvis kan kommissionen stödja 37 av de 75 föreslagna ändringarna helt, delvis eller i princip. Jag kommer att förse parlamentets sekretariat med en förteckning över kommissionens ståndpunkt vad gäller ändringsförslagen.
Caroline Lucas
föredragande. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka mina kolleger och kommissionsledamot Stavros Dimas så mycket för deras kommentarer.
Jag vill göra ett viktigt påpekande, nämligen att vi har ägnat stor omsorg i våra ändringsförslag åt att inte uppfinna hjulet på nytt. Jag har lärt av mötena med olika företrädare för näringslivet och andra intressenter att många länder, och även många företag, redan har utmärkta system på plats som skulle uppfylla de flesta, om inte alla, kraven i kontrollsystemet.
Det är därför klokt att allt det arbete som har lagts ned för att utarbeta det systemet inte slösas bort och att vi inte skapar onödiga extra administrativa bördor. Det är verkligen inte vår avsikt.
Eftersom det är på det viset har vi varit mycket försiktiga. Vi har tagit till oss de goda råd vi fått om att ta med formuleringar som gör det möjligt att godkänna bra befintliga system enligt förordningen utan att behöva utforma helt nya strukturer.
Därför har vi verkligen tagit till oss budskapet att vi inte ska vara oproportionerliga, att vi inte ska lägga för stora bördor på olika aktörer i handelssystemet, och det är precis vad vårt betänkande försöker uppnå: att se till att samtliga aktörer i handelssystemet har ett ansvar, att vi inte lägger hela ansvaret på dem som först för ut produkterna på marknaden. Det är detta som verkar oproportionerligt. Jag tycker det är mycket mer logiskt om alla har en roll i detta.
Låt mig också tillägga att många av våra förslag faktiskt får stöd av branschen. Det är ganska ironiskt att branschen i många avseenden verkar vara betydligt mer ambitiös inom detta område än till och med kommissionen själv.
Jag har hört direkt från branschen hur mycket de uppskattar just denna rättvisare och effektivare fördelning av ansvaret i olika delar av försörjningskedjan som jag just har beskrivit och inte bara att betänkandet från utskottet för miljö ger dem betydligt större klarhet om vad som kommer att förväntas av dem.
När det gäller de europeiska verksamhetsutövarna vill jag säga mycket klart att förordningen, så som vi har ändrat den, enbart underlättar för de ansvariga europeiska verksamhetsutövarna, eftersom den överväldigande majoriteten av dem redan gör det mesta av det som begärs. Förordningen kommer att förhindra att de drabbas av prisdumpning från andra, skrupelfria verksamhetsutövare.
Vi måste alltså ha klart för oss att det inte finns något i det här betänkandet som gör livet svårare för europeiska verksamhetsutövare. Vi har också infört en del specialåtgärder för mindre verksamhetsutövare, så vi har verkligen tagit risken för att bli oproportionerliga på allvar. Jag tycker vi har behandlat den frågan mycket förnuftigt i det betänkande vi har lagt fram i parlamentet.
Efter att återigen ha lyssnat på era kommentarer om betänkandet från utskottet för miljö, herr kommissionsledamot, måste jag vidhålla att kommissionens förslag som det är nu är en besvikelse. Det är svagt och kommer helt enkelt inte att kunna ge de resultat som kommissionen hävdar att det kommer att ge. Jag kan inte förstå hur man kan ha en lagstiftning som syftar till att förhindra försäljningen av olagligt avverkat timmer som i själva verket inte gör sådan försäljning till ett brott. Kommissionens förslag har fått en utformning som gör att det liknar ett lapptäcke och det är dessutom väldigt försiktigt.
Jag tror att de flesta av Europas konsumenter skulle bli i grunden chockerade över att inse att EU inte redan har lagstiftning mot olaglig avverkning. Jag misstänker att alla de som drog slutsatsen av kommissionens eget samråd att lagstiftning var det enda sättet att verkligen ta tag i problemet inte skulle betrakta kommissionens förslag, dvs. enbart ett kontrollsystem, som tillräckligt för att lösa de problem som vi ställs inför.
Låt mig avsluta mina kommentarer i dag med att vädja om - kanske med er goda hjälp, herr kommissionsledamot - att vi sätter press på rådet så det påskyndar sitt arbete. Vi vill verkligen se till att vi får en gemensam ståndpunkt från rådet före sommaren, så att vi snabbt kan gå vidare med detta under hösten.
Som jag sa tidigare hade vi verkligen hoppats att få en överenskommelse efter första behandlingen. Parlamentet gjorde vad det kunde för att det skulle bli möjligt. Det är, uppriktigt sagt, en djup besvikelse att rådet inte har handlat lika seriöst och snabbt. Men jag hoppas jag kan be er än en gång, herr kommissionsledamot, att göra vad ni kan för att se till att rådet verkligen skyndsamt tar tag i detta.
Talmannen
Den gemensamma debatten är härmed avslutad.
I enlighet med artikel 103.2 har jag mottagit ett resolutionsförslag för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet.
Omröstningen om detta resolutionsförslag kommer att äga rum på torsdag den 23 april 2009.
Omröstningen om betänkandet av Caroline Lucas kommer att äga rum på onsdag den 22 april 2009.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Véronique Mathieu  
skriftlig. - (FR) Att bekämpa handeln med olagligt avverkat timmer måste vara en självklar prioritering med tanke på konsekvenserna för ekosystemen och den orättvisa konkurrens som sådan handel utsätter lagliga verksamhetsutövare i skogs-timmer-papperssektorn för.
Men om vi inför oproportionerliga begränsningar - särskilt med hänsyn till spårbarheten - för verksamhetsutövare som släpper ut timmer på marknaden, kommer detta att få till resultat att våra företag blir mindre konkurrenskraftiga utan att förekomsten av olaglig avverkning minskas. Den kommer då att styras om till andra marknader. Vi vore i själva verket orealistiska om vi trodde att enbart mycket bindande europeisk lagstiftning skulle kunna lösa korruptionsproblem eller problem med statliga underskott, som ofta förekommer i länder som praktiserar denna olagliga verksamhet.
Likaså anser jag att detta betänkande går för långt när det gäller att ifrågasätta kommissionens ursprungliga förslag som är godtagbart för verksamhetsutövare. Jag tycker därför inte att det är lämpligt att ifrågasätta de certifieringssystem som tillämpas av branschfolk för att utesluta yrkesorganisationer och tillsynsorganisationer som finansieras av verksamhetsutövare från sektorn, eller att avskaffa den nationella myndighet som är ansvarig för att utse tillsynsorganisationer. Jag anser att branschfolket inom sektorn måste bli kvar i systemets centrum och inte belastas med alltför tyngande administrativa uppdrag.
