Jag, min sambo och vår son som är 1,5 åt på Taco Bar på Mäster Samuelsgatan. Efter middagen behöver vi byta på vår son och tar oss till kundtoaletten. Toalettstolen saknar lock så vi tvingas byta på golvet. Utan att vi hinner stoppa vår son så har han sprungit fram och tryckt på larmknappen i hans höjd vid toaletten. Vi försöker trycka på återställningsknappen för att stänga av pipandet utan att lyckas. Efter en liten stund kommer en tjej ur personalen fram och kollar. Hon lyckas inte heller stänga av. Vi fortsätter att byta på vår son. När vi har fått på honom kläder står det någon utanför dörren och skriker att vi ska stänga av larmet. Vi försöker förklara att det inte går att stänga av. Han skriker kanske fem gånger att vi ska stänga av larmet och vi börjar fundera på om han skämtar. För att övertyga honom så öppnar vi dörren och visar att det inte går att stänga av med hjälp av återställningsknappen. Det är en stor utländsk man som kommer in och skriker nu riktigt högt åt mig och min sambo. Bredvid honom står en tjej ur personalen och förklarar att han är ägaren. Framför oss, mellan honom och oss, står vår son med stora ögon. Jag börjar bli orolig att den store mannen ska gå till handgripligheter. Vad gör jag med min son då? "Ägaren" knuffar vid ett tillfälle igen dörren så att den träffar min sambo. Jag hinner tänka att det vore olustigt att bli nerslagen av ägaren till en Taco Bar, när man är där som gäst.  Han skriker flera gånger så att det hörs ut i hela restaurangen: "varför satte ni på larmet". Vi försöker förklara att det var vår son och att han är 1,5 år gammal. Efter att ha skrikit i ett bra tag går han över till att anklaga oss, också skrikandes, för att ha förstört larmet. Det hela håller på i kanske fem minuter och han blandar gormandet från utrymmet utanför toaletten med att hotfullt springa fram till oss och skrika att vi ska gå. Vi förklarar att vi inte vill något hellre än det. Flera gånger tittar jag ut mot den polis som står stationerad i korsningen utanför restaurangen. Vi har antagligen tur att det är nobelprisutdelning i konserthuset denna kväll. Hade inte polisen stått där hade jag varit ordentligt orolig.  Efter att ha tröttnat på hans hotfulla beteende erbjuder jag mig att, tillsammans med honom, gå ut och konsultera polisen angående vår "skadegörelse" av toalettlarmet men det var han inte så intresserad av.  Under tiden vi står där och tar emot hans aggressioner och samtidigt klär på oss så står flera ur personalen och ber oss förtvivlat om ursäkt för sin chef. Hela restaurangen tittar på. 