Som att stiga in i Émile Zolas roman Nana. Rödplyschigt och svulstigt. Stället skulle kunna kantra över och bli bordell eller finlandsfärja; men klarar alla girarna lätt och hamnar istället i kategorin fine dining för den självklare medresenären på livets jet set kryssning.  Men, ett besök igår på ställets brasserie gav en olustig eftersmak av bonnfångeri. Jag som trott på F12 gruppens hela ambition.  Piggvaren kom in rå; en ny kom efter 40 minuter. Den var antagligen fryst...  Vinlistan som jag fick presenterad tre gånger (baren, loungen, bordet) innehöll inga viner under 1000 lappen. Snarare 3000-7000kr. Löjligt! Sen letade jag själv upp en lista som innehöll viner med priser som inte var satta för att lura besökande lantortspolitiker med den lite enklare smaken, och med förmodade skattemedel att spendera. 