תנ"ך - מקראות גדולות הכתר - ותבך עליו שבעת הימים אשר היה להם המשתה ויהי׀ ביום השביעי ויגד לה כי הציקתהו ותגד החידה לבני עמה
תנ"ך - שופטים פרק יד פסוק יז - ותבך עליו שבעת הימים אשר־היה להם המשתה ויהי׀ ביום השביעי ויגד־לה כי הציקתהו ותגד החידה לבני עמה:
וַתֵּ֤בְךְּ עָלָיו֙ שִׁבְעַ֣ת הַיָּמִ֔ים אֲשֶׁר־הָיָ֥ה לָהֶ֖ם הַמִּשְׁתֶּ֑ה וַיְהִ֣י׀ בַּיּ֣וֹם הַשְּׁבִיעִ֗י וַיַּגֶּד־לָהּ֙ כִּ֣י הֱצִיקַ֔תְהוּ וַתַּגֵּ֥ד הַחִידָ֖ה לִבְנֵ֥י עַמָּֽהּ: (שופטים פרק יד פסוק יז)
וַתֵּבְךְּ עָלָיו שִׁבְעַת הַיָּמִים אֲשֶׁר־הָיָה לָהֶם הַמִּשְׁתֶּה וַיְהִי׀ בַּיּוֹם הַשְּׁבִיעִי וַיַּגֶּד־לָהּ כִּי הֱצִיקַתְהוּ וַתַּגֵּד הַחִידָה לִבְנֵי עַמָּהּ: (שופטים פרק יד פסוק יז)
ותבך עליו שבעת הימים אשר־היה להם המשתה ויהי׀ ביום השביעי ויגד־לה כי הציקתהו ותגד החידה לבני עמה: (שופטים פרק יד פסוק יז)
וּבכָת עֲלוֹהִי שִׁבעָה יוֹמַיָא דַּהֲוָה לְהוֹן מִשׁתְּיָא וַהֲוָה בְּיוֹמָא שְׁבִיעָאָה וְחַוִי לַהּ אֲרֵי דְחַקתֵּיהּ וְחַוִיאַת חוֹדִיתָא לִבנֵי עַמַהּ :
שבעת הימים - ח' (בלישנא): בר' ז , י; שמ' יג , ז; שו' יד , יז; יש' ל , כו; יח' מה , כג , כה; דה"א ט , כה; דה"ב ל , כב.
שבעת הימים - ח'; הציקתהו - ל'.
שבעת הימים - הנותר משבעת הימים , מרביעי ואילך.
ותבך עליו שבעת הימים אשר היה להם המשתה - פתרונו: ותבך עליו מיום שאמרו לה "פתי את אישך" , עד ששלמו שבעת ימים לימי המשתה. שהם אמרו לה "פתי את אישך" ביום רביעי לימי משתה; נמצא שבכתה עליו רביעי וחמישי שישי ושביעי , וכל ימי בכת לא היו כי אם ארבעה ימים. ויהי ביום השביעי לימי המשתה , ויגד לה.