עירוניות חדשה נולדה בשדרות רוטשילד | עוד בלוג תל אביבי
→ לא על הדיור לבדו צועד האדם – גם על התחבורה
היום ב-17:00 במאהל – הרצאה ודיון על תכנון עירוני בישראל ←
עירוניות חדשה נולדה בשדרות רוטשילד
פורסם ב- 23 ביולי 2011	מאת Lerman
כבר שנים שלא הייתי כל-כך הרבה פעמים בשדרות רוטשילד כמו שהייתי בהן בשבוע האחרון. עיר האוהלים החדשה שהוקמה שם היא אולי הדבר העירוני ביותר שהוקם במדינת ישראל מאז 1948. לפי רמת הצפיפות בעיר האוהלים, עירוב השימושים ושמחת החיים, ניתן לראות שידו הארוכה של משרד הפנים לא הגיעה לשם.
בקצה הצפוני של השדרה הוקם אוהל משרדים לטובת המטה ובהמשך ישנו הסלון המרכזי והמטבח, אשר רק לאחריו מתחילים המגורים. חלק זה הוא האינטנסיבי ביותר בעיר החדשה ובעל רמות הצפיפות הגבוהות ביותר. אוהל לצד אוהל בחזית רציפה משני צדדים וביניהם רחוב צר. ככל שמדרימים בשדרה, צפיפות המגורים הולכת ויורדת ואף ניתן להיתקל באוהלי פרברים עם גינה בחלקים הדרומיים ביותר של המאהל. מעבר לעניין המגורים עצמו, ישנם מבני ציבור רבים לאורך המאהל אשר משמשים ללוגיסטיקות שונות, וכן מבנה גדול לתיאטרון. לאחרונה אף הותקנו במקום שירותים כימיים, לאחר שנמצא מקום בו ניתן להכניס את משאית השאיבה שלהם לטובת התחזוקה. ניכר כי עיר חדשה זו אינה עומדת בתקני מדינת ישראל – כל הדירות החדשות נבנו ללא חנייה צמודה וניכר מחסור חמור בשטחים פתוחים, במיוחד בחלק הצפוני. בנוסף, ניכר כי לא כל הדירות זהות. אמנם, האוהל הרווח הוא האוהל הזוגי האפור, אבל לצידו ישנם אוהלי מגורים ליחידים ואף אוהלים מרווחים במיוחד למשפחות עם ילדים.
עירוניות חדשה בישראל. צפיפות גבוהה, ללא חניות
העיר החדשה כולה טובלת בים של מיצגים ואמנות ויש בה נוכחות אינטנסיבית ביותר של הולכי רגל לאורך כל שעות היום, כאשר עם רדת החמה הצפיפות והשמחה ממשיכים לעלות במקום עירוני זה. ניכר כי רצונותיהם המשותפים של בוני העיר לאורך 102 שנותיה הביאו לתוצר תכנוני מהמשובחים שנראו כאן בעשרות השנים האחרונות. מוטב כי מתכננים רבים וחברים בועדות מחוזיות, מקומיות וארציות יבקרו בעיר האוהלים, כל עוד היא עומדת על תילה, ואולי ישכילו ללמוד משהו על עירוניות וכיצד היא נוצרת. מי יודע, אולי בפעם הבאה שהם יתכננו איזשהו קשקוש חד-גוני בשכונת סביוני זוכמיר ג', הם יזכרו בשמחת החיים שראו בעיר האוהלים וישאלו את עצמם מה באמת אנשים מחפשים בחייהם.
הופעה בתוך העיר החדשה. משרד הפנים לא יאהב את זה
לצד השמחה והבלגן, ניכר כי העיר עצמה מתוחזקת היטב באופן עצמאי ע"י התושבים והניקיון בה ראוי לציון. כמו כן, בקצה הצפוני הותיק והצפוף של העיר ייתכן כי יידרשו הפקעות על-מנת לאפשר עוד מספר מעברים לתוך הרחוב המרכזי, באופן דומה להפקעות אשר בוצעו בחלקים הותיקים של ערים כמו ברצלונה ואחרות. לסיכום, אני ממליץ לכם ללכת לבקר בעיר הצומחת ברוטשילד – העיר הכי תוססת שנבנתה בתולדות מדינת ישראל, והדבר הכי טוב שקרה לרוטשילד ב-102 השנה האחרונות.
והנה עוד כמה תמונות:
מבט על הרחוב המרכזי. מיעוט בכניסות לתוך הרחוב מקשה על התנועה בעיר
אמנות מכל עבר
מבנה חדש מוקם. ללא חנייה. הועדה המחוזית תתנגד
יש גם דירות קטנות לרווקים
אוהל צמוד קרקע בפרברים
פוסט זה פורסם בקטגוריה אורבניזם, דיור, תל-אביב, עם התגים מאהל, רוטשילד. אפשר להגיע ישירות לפוסט זה עם קישור ישיר.
11 תגובות על עירוניות חדשה נולדה בשדרות רוטשילד
23 ביולי 2011 בשעה 18:56
פוסט מלבב. גם אני עברתי כמה וכמה פעמים השבוע בשדרה, ואתמול עם המצלמה – וכמובן אגיע גם היום לעצרת. אחד הדברים שמשכו לא אחת את תשומת לבה של המצלמה שלי הוא שלטי ה"למכירה" הרבים, כמו גם הבתים הריקים, שמתנוססים על הבתים המתנשאים מעל האוהלים – במחיר כזה שבו השלטים הם כמעט שקופים, לא רלוונטים ולא נגישים מבחינה כלכלית לאף אחד מהנוכחים באוהלים.
24 ביולי 2011 בשעה 03:44
ארץ ישראל שלי יפה וגם פורחת. מי בנה ומי עשה? כולנו ביחד
בבי הגיב:
24 ביולי 2011 בשעה 10:45
יפה יפה. אבל האם ההצלחה של עיר האוהלים, שקמה תוך שבוע ומספקת למוחים את חיי הקהילה העירוניים הפעילים המיוחלים, לא מדגימה כמה בקלות 'סביבה עירונית' יכולה לקום? אם כך הוקמה קהילה עירונית ברחוב (שלא יועד לכך) למה לא תוכל לקום גם בחולון, או בת ים, או אזור, או כל מקום אחר זול יותר בסביבת תל אביב? בפוסט הקודם נאמר שלוד אינה בנויה בתור סביבה עירונית, אבל האם זה לא נכון שסביבה עירונית היא עניין של שימוש יותר מעניין של תכנון? למה שגני הילדים, הסופרים, בתי הקפה וכיוצא בזה לא יקומו בהתאם לצורך ולשאר הרוח של המשתמשים בעיר? יבואו צעירים שרוצים בכך, ותתרומם סביבה עירונית מעצמה.
24 ביולי 2011 בשעה 12:39
בבי, סביבה עירונית היא עניין של תכנון ושימוש. אתה צריך הרבה אנשים בסמיכות אחד לשני כדי ליצור את התנאים שיפאשרו לשימושים מעניינים להתפתח ואתה צריך לאפשר לשימושים האלה להתפתח.
כיום, מקובל להפריד בין שימושים וכך גם בתל-אביב ובשאר הארץ – לא נותנים לפתוח גן ילדים, סופר או כל עסק אחר במקום שהגיוני לעשות כך, אלא איפה שהמתכנן העירוני קובע (רחוק ככל האפשר מבית המגורים). מדוע אי-אפשר שהשימושים יקומו בהתאם לצורך של המשתמשים בעיר? כי החליטו שזה לא טוב.
24 ביולי 2011 בשעה 15:21
רק הערה קטנה: "בבי, סביבה עירונית היא עניין של תכנון ושימוש"
להפך. סביבה עירונית היא עניין של חוסר תכנון ויד מכוונת. גני ילדים צצים איפה שצריכים אותם, והצורך נקבע על ידי תנאי השוק. מחסור בגני ילדים באזור מבוקש יביא לעלייה במחירי הגנים, זה יתן תמריץ לפתוח עוד גנים. גני ילדים במקומות שבהם אף אחד לא צריך אותם לעומת זאת, יפשטו את הרגל מהעדר לקוחות.
המתכנן העירוני המוצלח לכל היותר מסוגל לעשות את מה השוק עושה ממילא. רוב הזמן, הוא יעשה בדיוק את ההפך – יקבע החלטות שמנוגדות לחלוטין לצורכי האזרחים.
ליז בצ'ינס הגיב:
24 ביולי 2011 בשעה 15:34
אמנם לא הקמתי אוהל בעצמי, אבל ישבתי ביום שישי בלילה עם מספר חברים שכן בחרו להקים אוהל ופשוט התרגשתי.
יש אוירה קסומה בכל הרחוב, אנשים מדברים עם זרים – מנהלים איתם דיונים ברומו של עולם, או סתם מפטפטים על הא ועל דא, בין היתר גם על המחאה עצמה והצעות לפתרונות. כולם מתהלכים ומטיילים בין האוהלים, יש תרבות, הופעות וסיפרו לי שהמטבח מוציא אוכל לא רע בכלל (אני אכלתי רק ענבים). בעיקר הופתעתי לראות כמה האיזור נשאר נקי, למרות כמות האנשים הגדולה ושמעתי גם שדיירי הבניינים מציעים לשוכני האוהלים את המקלחות והשירותים שלהם. לדעתי, משהו נהדר מתחיל להתגבש פה, אפלו אם עוד לא ברור לאן זה מתקדם, או אם זה באמת יעבוד.
מעבר לזה, לראשונה מזה המון זמן זנחתי את הציניות הרגילה שלי (ונראה כי גם עוד הרבה אנשים עשו זאת) וההפגנה אתמול היתה מהמרגשות ביותר שנכחתי בהן.
24 ביולי 2011 בשעה 16:05
מה שליז אמרה 🙂
פינגבאק: סוכן זוטר, מקסימום לבלר » הִתחילו את המהפכה בלעדיי
פינגבאק: מקבץ לינקים על דיור ועירוניות | עוד בלוג תל-אביבי
משפחתון תל אביב הגיב:
17 בספטמבר 2011 בשעה 02:13
אצלינו בשדרות נורדאו בתל אביב, כל יום נפגשים להרצאות ושיחות על המצב ובאמת מחמם את הלב לראות את ההשקעה.
18 בספטמבר 2011 בשעה 11:04
הגעתי אליו רק בשבוע שזה עתה חלף, ובכל זאת נורדאו הפך להיות המאהל האהוב עלי כרגע. אווירה לבבית, הרצאות מרתקות ותחושה קהילתית אינטימית. אם רק אפשר היה להיפטר ממתקפת העטלפים על ראשינו…