מכונת קריאה - ז'ורז' פרק , כרונולוגיה
ז'ורז' פרק , כרונולוגיה
ז'ורז' פרק 1982-1936
1909 - יצחק ז'ודקו פרק, אביו של ז'ורז' פרק, נולד בלוברטוב, פולין.
1913 - סירלה שולביץ, אמו של ז'ורז' פרק, נולדה בוורשה.
1936 - ז'ורז' פרק נולד ב -7 במארס בפאריס.
1940 - יצחק פרק מת ב-16 ביוני מפציעה בבטנו בנוג'ן-סור-סן, כמתנדב בצבא צרפת במלחמת העולם השנייה.
1940 או 1941 - ז'ורז' פרק יוצא לדרכו לווילאר דה לאנס בחסות הצלב האדום. הוא מוצא מקלט מהכיבוש הנאצי וחי עם קרובים באלפים הצרפתיים ליד גרנובל.
סוף 1942 - סירלה פרק נעלמת בגל מעצרים בפאריס. היא תמות מאוחר יותר באושוויץ. שלושה מהורי הוריו של ז'ורז' פרק ימותו אף הם במחנות ריכוז.
1945 -ז'ורז' פרק חוזר לפאריס אחרי שלוש שנים בוויליאר דה לאנס ובלאנס-אן-וורקור. מעתה ואילך הוא גדל אצל דודו ודודתו, משפחת ביאננפלד, עם בת דודתו אלה. הם גרים ברובע ה-16 ברחוב ל'אסמפסיון. הטקסטים של פרק אינם מעידים בפירוט רב על קשייו בגיל ההתבגרות. בעקבות ניסיון בריחה ממשפחתו הוא עובר טיפול פסיכותרפי קצר.
1946 - 1954 - תלמיד בתיכון קלוד-ברנרד בפאריס ואחר כך בפנימייה ז'ופרי-סנט-הילר באטאמפ.
1954 - תחילת לימודי היסטוריה בסורבון, שננטשו במהרה. פרק מתחיל להרוויח את לחמו בניתוח סקרי דעת קהל. מאוחר יותר הוא מועסק על ידי המרכז הלאומי למחקר מדעי כספרן מחקר המתמחה בניורופיסיולוגיה (במשרה זו הוא החזיק עד 1979, כאשר הצלחת החיים הוראות שימוש עודדה אותו לחיות על עטו בלבד).
1955 - מאמרים ראשונים בעיתון Francaise Revue Nouvelle. פרסום סקירות ומאמרי פרשנות בכתבי עת ספרותיים.
1957 - 1961 - רומנים ראשונים (הרצח בסרייבו, שכיר החרב, אני מתקדם במסיכה), שנדחים על ידי הוצאות הספרים.
1958 - 1959 - שירות צבאי בצנחנים. פרק מוצב בפו ומצליח להקדיש זמן לכתיבה במשך השירות.
1959 - 1963 - שותף להוצאת כתב העת הספרותי-סוציולוגי הקו הכללי .
1960 - פרק מתחתן עם פולט פטרס. השניים שוהים בשנה שלאחר מכן בעיר ספאקס, תוניסיה, וחוזרים לצרפת. פרק נשאר פאריסאי עקשן ומתגורר רוב חייו בדירות שונות בגדה השמאלית. לזוג לא היו ילדים, ולאחר כמה שנות נישואים הם מתגרשים.
1962 - 1963 - פרסום מאמרים שונים בכתב העת Partisans.
1965 - הרומן הראשון של פרק, הדברים , יוצא לאור. הספר זוכה בפרס רנודו היוקרתי ומקנה למחברו מקום של כבוד בזירה הספרותית. כבר בהדברים - סיפור על תשוקתם של זוג פאריסאים צעירים למצוא לעצמם זהות, שורשים ואושר באמצעות צבירת מוצרי צריכה וחפצי אמנות - באים לידי ביטוי המאפיינים הסגנוניים של פרק. בין אלה אפשר למצוא ציטוטים של "מגע יד" ספרותי של מחברים אחרים (פלובר במקרה זה), נטייה לניסיונות צורניים ולשוניים מורכבים, אהבת הרשימות, הצבירה והתצפיתנות.
1966 - הרומן איזה אופניים קטנים מתנוצצים שם בחצר - דיווח על מאמציהם של כמה פאריסאים "בוהמים" למנוע את שליחתו של חברם החייל לאלג'יריה.
פרק מצטרף לחבורת אוליפו. במסגרת זאת הוא יוצר את הפאלינדרום (טקסט שאפשר לקרוא מההתחלה לסוף ומהסוף להתחלה) הארוך ביותר בשפה הצרפתית. עבודה זאת מזכה אותו בערך בספר השיאים של גינס.
1967 - איש ישן - תיאור יום-יומי של חיי סטודנט הנושר מלימודיו ומנסה לברוח ממשפחתו, מחבריו ומעריצותם של הזמן והמרחב, עד שהוא שב ופונה אל החיים.
1969 - ההיעלמות (La Disparition) - לאורך יותר ממאתיים עמודים מתאר פרק את היעלמותו של גיבורו הראשי של הרומן מבלי להשתמש באות e, השכיחה ביותר בצרפתית.
1970 - המחזה העלאה בשכר (L'Augmentation) - המחזה חושף את הלוגיקה הפשוטה העומדת מאחורי חוסר האפשרות המוחלט להשיג העלאה בשכר במשרד הצרפתי הממוצע.
1972 - רוחות מן העבר (Les Revenenents) - היפוכו הסימטרי של ההיעלמות. פרק משתמש ברומן זה אך ורק במלים המכילות
את האות e.
1972 - 1973 - שיתוף פעולה עם כתב העת Cause Commune.
1973 - הקיטון האפל - תיעוד חלומותיו של הסופר במשך כשלוש שנים. בין 1971 ל-1975 פרק עובר פסיכואנליזה.
1974 - מיני מרחבים
תיעוד המרחבים שפרק העביר בהם את חייו, למן החדרים שהתגורר בהם ועד למרחב הסמלי של דף הכתיבה.
בימוי והפקת הסרט איש ישן עם הבמאי ברנאר קאיזאן.
-1975 W או זיכרון הילדות - אוטוביוגרפיה: חלקה בדוי וחלקה עובדתי. העימות בין שני המרכיבים האלה משמש את פרק ככלי לניסוח הזוועה שאין להעבירה במלים: השואה, אובדן ההורים.2
1976 - צילומי הסרט נסיבות של בריחה. חיבור תשבצים לשבועון Le Point
1978 - החיים הוראות שימוש - רומן הנחשב ליצירת המופת הגדולה של ז'ורז פרק. הספר זוכה בפרס מדיסיס.
1979 - לשכת חובבים - נובלה על אוסף ציורים דמיוניים.
1980 - סיפורים מאליס איילנד - סרט ואלבום שנעשו בשיתוף במאי הקולנוע רוברט בובר; תיעוד מסע אל אי המהגרים בניו יורק, אליס איילנד.
הגדר ושירים אחרים .
1982 - ז'ורז' פרק לוקה בסרטן בדרכי הנשימה. הוא מת ב 3 במארס בבית חולים באיוורי, בגיל 46. גופתו נשרפה על פי בקשתו בבית הקברות פר לאשז בפאריס.
לאחר מותו של פרק פורסמו כמה קובצי מאמרים, מחזות וסיפורים פרי עטו, וכן הרומן שהשאיר אחריו, 53 ימים ( 53jours ).
1984 - לפלנטה הקטנה מספר 2817 מוענק השם פרק, כמחווה לכותב הספר ההיעלמות.
מתוך המעורר, כתב עת לספרות ואמנות, גליון מס' 1 סתיו 1997