חזית המבנה הראשי ההיסטורי של בית החולים בדרך חברון
בית החולים למחלות עיניים סנט ג'ון בירושלים הוא בית חולים ייעודי לרפואת עיניים (אופתלמולוגיה) בירושלים. בית החולים נוסד ביוזמת חברי המסדר הבריטי המוקדש ליוחנן המטביל (מסדר סנט ג'ון) ופועל במימונם ותחת חסותם. בין השנים 1882 - 1948 פעל בית החולים בקבוצת מבנים המשמשים כיום את מלון הר ציון ואת בית אות המוצר הירושלמי בדרך חברון. לאחר 1948 עבר בית החולים למוריסטן שברובע הנוצרי בעיר העתיקה ומ-1960 פועל בית החולים בשכונת שייח ג'ראח שבמזרח ירושלים.
2 עד המנדט הבריטי
3.1 האגפים החדשים
3.2 רכישת השטח במוריסטן
3.3 הטיפול בחולים והדרכתם
4.1 בית החולים בעיר העתיקה
4.2 המבנה בדרך חברון
4.3 בית החולים בשייח' ג'ראח
ערך מורחב – מסדר ג'ון הקדוש
מסדר סנט ג'ון, שהוקם מחדש בראשית המאה ה-19 בבריטניה על ידי קתולים-אנגלים (ולאחר מכן סחף גם אנגליקנים רבים), ביקש לחדש את פעילות ההוספיטלרים בארץ הקודש. המסדר זכה לכבוד ויוקרה, פטרונית המסדר הייתה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת ובנה, הנסיך מוויילס, אדוארד השביעי עמד בראשו. כיוון שההוספיטלרים במאה ה-12 הקימו בית חולים (במוריסטאן) בעיר העתיקה) החליטו גם חברי המסדר המודרני לפעול בשדה ההומניטרי בעיר. העוני, הצפיפות והרמה ההיגיינית הנמוכה שאיפיינו את ירושלים בשלהי המאה ה-19 באו לידי ביטוי גם ובעיקר במחלות עיניים, בהן בעיקר גרענת (טרכומה) לפיכך ביקשו אנשי המסדר להתמקד בנושא זה.
עוד בשנת 1876 ביקש שגריר בריטניה בקונסטנטינופול שיאתר עבור המסדר שטח אדמה בירושלים לשם הקמת בית חולים, אך הושב ריקם. ההשתדלות הגיעה לשיאה ב-1881, עת ביקש הנסיך מווילס עצמו משגריר טורקיה בלונדון קרקע למטרה זו. ב-24 באפריל 1882 הוציא לבסוף הסולטאן עבדול חמיד השני פירמן שאישר את בקשת המסדר. בפגישת מועצת המסדר שנערכה בלונדון ב-7 ביולי 1882 הוחלט על הקמת בית-חולים ומרפאה למחלות עיניים בירושלים. בפגישה זו נבחר גם הרופא ד"ר ג"ס ודל (Waddell) להישלח לירושלים בשליחות המסדר ולהוציא לפועל את התוכנית.
עד המנדט הבריטי[עריכה]
במהלך 1883 נעשו מספר ניסיוונות לאתר מבנה או קרקע על ידי מזכיר המסדר, סר אדמונד לשמיר (Lechmere), והקונסול הבריטי בירושלים, נול טמפל מור (Moor). לבסוף נמצא מבנה ובו מקור מים, שהיה קשור ככל הנראה לאמת המים שהוליכה מבריכות שלמה וששימשה בין היתר את הסביל שעל גשר בריכת הסולטאן. המבנה הדו-קומתי הקיף חצר פנימית שקועה. הוא מופיע בדגם ירושלים של סטפן אילש (שהוצג בתערוכה העולמית של וינה (1873)) ואינו מופיע במפת וילסון מ-1864, לפיכך העריך דוד קרויאנקר שהמבנה הוקם בין שנים אלה[1].
בשנת 1888 התמנה לרופא המנהל של בית החולים ד"ר ויליאם אדמונד קאנט (Cant), שישרת בו 23 שנים. הוא הכניס את המוסד לתנופת שינויים וחידושים. נוסף לו בור מים, בוצעה הרחבה ובמסגרתה נוספו אגף מפאת חוץ ובית הרופא ונקבעו החלונות בצורת תלתן (בהם ניתן להבחין אף היום במפלס הרחוב). בית הרופא נכלל כיום בשטח בית המלון ומכונה "הווילה". בדו"ח מסוף שנת 1889 נמסר שמספר החולים שפנו לבית החולים עמד על 58,000, מתוכם 10,000 קיבלו טיפול ובוצעו 863 ניתוחים. בשל עומס העבודה דרש ד"ר קאנט אחות ועוזר.
דוד ילין כתב על סדרי קבלת החולים המשונים:
– דוד ילין, ירושלים של תמול עמ' 263 - 264 (כ"ח באלול תרנ"ח)
במהלך מלחמת העולם הראשונה נסגר בית החולים, והצבא הטורקי השתמש במבנים כמחסני תחמושת. עם כיבוש ירושלים בידי הבריטים השתכנה במבנה, שהטורקים ניסו לפוצצו ללא הצלחה, מפקדתו של המייגו'ר גנרל ג'וֹן שֵיי (Shea), מפקד הדיווזיה הלונדונית ה-60.
תקופת המנדט[עריכה]
מבט על בית החולים, שכונת בתי שמעא וכנסיית סנט אנדרוז, 1930
האגף החדש של בית החולים, כיום בית אות המוצר הירושלמי, מעבר לכביש (דרך חברון) ניתן להבחין במבנה הראשי
כתובת במוריסטן המתעדת את קיומו של בית החולים במקום בין 1948 ל-1960, באתר ההיסטורי של בית החולים ההוספיטלרי מן המאה ה-12
האגפים החדשים[עריכה]
רכישת השטח במוריסטן[עריכה]
כיוון שחלק מרכזי באתוס של המסדר היה הזיקה שלו למסדר ההוספיטלרים הקדום, ניסו חברי המסדר מאז ומתמיד לרכוש חלקה במוריסטן, באתר ברובע הנוצרי בו ניצב בית החולים של ההוספיטלרים. בין השנים 1926 - 1930 ניהלו אנשי המסדר משא ומתן עם נציגי המשלחת הגרמנית (לה היה שייך חלק מהשטח שמדרום לכנסיית הגואל, מאז מסע וילהלם השני לארץ ישראל, 1898) והכנסייה היוונית אורתודוקסית. לבסוף נרכשה עבור המסדר חלקה מאורכת, בצמוד לרחוב דוד (השוק). לגברת ווטסון, אלמנתו של ד"ר צ'ארלס ווטסון מהאוניברסיטה האמריקאית בקהיר, שכיהן גם כיו"ר הנהלת בית החולים, היה בית מצידו השני של רחוב דוד, שנתרם עבור המסדר.
הטיפול בחולים והדרכתם[עריכה]
בית החולים בעיר העתיקה[עריכה]
המבנה בדרך חברון[עריכה]
במלחמת השחרור היה המבנה במרכזה של זירת קרבות קשים. הוא שימש כעמדה של כוחות ההגנה, והותקן בו רכבל הר ציון. לאחר מלחמת השחרור ננטש הבניין, שהיה סמוך מאוד לקו העירוני, מצדו הישראלי.
בשנת 1953 נוסדה בבניין בית החולים הישן ישיבת נתיב מאיר, אשר עברה לאחר זמן קצר למבניה הנוכחיים בשכונת בית וגן בירושלים. בשנת 1964 נרכש המבנה על ידי מינהל מקרקעי ישראל אשר מכר את הבניין בשנת 1972 ליזם שתכנן להרוס את המבנה ואף הרס את המבנה הדרומי והמרכזי. מאבק של ארגוני איכות הסביבה ותומכי שימור מבנים עתיקים הביא להצלת המבנה הצפוני ולשיקום המבנים כמלון בשנת 1986.
בית החולים בשייח' ג'ראח[עריכה]
הגליל המערבי (נהריה) · זיו (צפת) · האנגלי (נצרת) · המשפחה הקדושה (נצרת) · סנט וינסנט דה פול (נצרת) · רמב"ם (חיפה) · בני ציון (חיפה) · האיטלקי (חיפה) · מרכז רפואי כרמל (חיפה) · פוריה (עמק הירדן) · העמק (עפולה) · הלל יפה (חדרה) · הרצליה מדיקל סנטר · לניאדו (נתניה) · מאיר (כפר סבא) · רבין: בילינסון וגולדה השרון (פתח תקווה) · מעיני הישועה (בני ברק) · אסותא (תל אביב) · סוראסקי (איכילוב) (תל אביב) · שיבא (תל השומר/רמת גן) · וולפסון (חולון) · אסף הרופא (צריפין) · קפלן (רחובות) · הדסה: עין כרם והר הצופים (ירושלים) · שערי צדק (ירושלים) · ביקור חולים (ירושלים) · אוגוסטה ויקטוריה (ירושלים) · אל-מקאסד (ירושלים) · סנט ג'ון למחלות עיניים (ירושלים) · משגב לדך (ירושלים) · ברזילי (אשקלון) · סורוקה (באר שבע) · יוספטל (אילת)
מאייר (חיפה) · שניידר (פתח תקווה) · דנה (תל אביב) · ספרא (תל השומר) · אלין (ירושלים) · הדסה ילדים
שוהם (נווה אבות) (פרדס חנה-כרכור) · בית לוינשטיין (רעננה) · בית רבקה (פתח תקווה) · אלין (ירושלים) · בית חולים הרצוג (ירושלים) · הרצפלד (גדרה) · המרכז הגריאטרי-שיקומי פלימן (חיפה) · שמואל הרופא (באר יעקב) · מרכז רפואי רעות (תל אביב)
מזרע (עכו) · טירת כרמל (טירת כרמל) · שער מנשה (פרדס חנה-כרכור) · שלוותה (הוד השרון) · גהה (פתח תקווה) · אברבנאל (בת ים) · נס ציונה (נס ציונה) · באר יעקב (באר יעקב) · טלביה (ירושלים) · מרכז לבריאות הנפש ירושלים: כפר שאול ואיתנים (ירושלים) · בית חולים הרצוג (ירושלים) · באר שבע (באר שבע) · מרכז רפואי לבריאות הנפש לב השרון (פרדסיה)
האיטלקי (ירושלים) · האנגלי (ירושלים) · הגרמני (ירושלים) · הצרפתי (ירושלים) · מאיר רוטשילד (ירושלים) · הרוסי (ירושלים) · העירוני (ה"בלדייה") (ירושלים) · הדסה (באר שבע) · הדסה (רוקח) (תל אביב) · הירקון (תל אביב) · דונולו הרופא (יפו) · צהלון (דג'אני) (יפו) · שער ציון (יפו) · הסקוטי (טבריה) · הבריטי (צפת)
הנסן (ירושלים)
מקור: http://he.wikipedia.org/w/index.php?title=בית_החולים_סנט_ג%27ון&oldid=13982749	קטגוריות: ירושלים: בתי חוליםדרך חברוןהסגנון האקלקטי בארץ ישראלאתרי מורשת במחוז ירושלים	תפריט הניווט
שונה לאחרונה ב־11:17, 3 באפריל 2013. (ציטוט)