יטיב נ' מדינת ישראל משרד התחבורה היחידה לטיפול במוגבלי ניידות - פסקדין
מיקומך באתר: עמוד ראשי >> חיפוש פסקי-דין >> יטיב נ' מדינת ישראל משרד התחבורה היחידה לטיפול במוגבלי ניידות
יטיב נ' מדינת ישראל משרד התחבורה היחידה לטיפול במוגבלי ניידות
22721-11-12
מדינת ישראל משרד התחבורה היחידה לטיפול במוגבלי ניידות
1.בפניי תביעה כספית על סך 8,450 ₪, שהגיש התובע נגד הנתבעת לטיפול במוגבלי ניידות באגף הרישוי שבמשרד התחבורה. בתביעה מלין התובע על כך שהנתבעת סירבה לחדש לו תג חנייה לנכה שהחזיק בו במשך שנים, עובדה שגרמה לו להשתמש בתחבורה ציבורית עד שבסופו של יום חודש תג הנכה, על סמך "אותו סיטי המשקף את הפגיעה בגב תחתון", כפי שזו נמסרה על ידו, לטענתו, לנתבעת.
2.הנתבעת ביקשה לדחות את התביעה על הסף ולו מן הטעם כי אין כתב התביעה מעלה נזק בר פיצוי. לגופו של עניין, נטען, כי החלטות הנתבעת ניתנו לאחר התייעצות עם וועדה מייעצת וכי מדובר בהחלטות סבירות שלא נפל בהן כל פגם. הנתבעת הכחישה את הטענה כי חידוש תג הנכה נעשה על בסיס אותו מסמך שהציג התובע עם הגשת בקשתו.
3.בדיון בפניי הופיעו התובע ונציג הנתבעת, מתמחה מפרקליטות מחוז חיפה.
4.לאחר ששמעתי את התובע ואת נציג הנתבעת ולאחר שנתתי דעתי לכתבי הטענות ולמסמכים הרבים שהגיש התובע בפניי במהלך הדיון שכללו מסמכים רפואיים, מכתבים של הנתבעת ואף "עיקרי טיעון" (בהם סיכם התובע את טיעוניו), החלטתי לדחות את התביעה.
5.ייאמר מיד, כי עיון במסמכים הרפואיים מראה כי המסמכים שהונחו בפני הנתבעת, בסמוך לקבלה המחודשת של בקשת התובע, אינם אותם מסמכים שהונחו בפניה עובר לדחיית בקשתו, שכן, אמנם מדובר ב"תוצאות בדיקות דימות", אולם מדובר בשתי בדיקות ממועדים שונים, כאשר האחת היא מיום 26/08/09 והשנייה מיום 05/01/12.
6.בנוסף, עיון במכתבים ששלחה הנתבעת לתובע מראה כי החלטותיה ניתנו בהסתמך על קביעתו של רופא יועץ לאגף הרישוי שקבע כי לא מתקיימים בתובע התנאים הנחוצים למתן תג הנכה. החלטתה זו של הנתבעת, שמסתמכת על וועדה רפואית מייעצת, היא החלטה שניתנה כדין במסגרת סמכויותיה וחובותיה, אותן היא יישמה באופן סביר וללא חריגה מהכללים שעל פיהם היא פועלת.
7.אין בזמן שחלף מאז הגשת הבקשה בשנת 2011 ועד אישור הבקשה בחודש ספטמבר 2012, כדי להקים עילת תביעה נגד הנתבעת, שכן, במהלך תקופה זו הנתבעת לא שקטה על שמריה אלא דנה בבקשת התובע לגופה והודיעה לו את החלטותיה כמתחייב.
8.לא זו אף זו, לתובע עמדה האפשרות להגיש ערר על החלטת הנתבעת, כמו גם בקשה חוזרת לבחינה זכאות כל שלושה חודשים. משכך, ומשבחר התובע שלא לתקוף את החלטת הנתבעת באמצעות ערר, אין לאפשר לו לעשות זאת בהליך הנוכחי.
9.השורה התחתונה היא, שדין התביעה להידחות.
10.בנסיבות, איני עושה צו להוצאות.