מרץ 2012 – צריכה לחשוב על זה
פורסם ב מרץ 29, 2012
מצגת צבאית
"גם אזרחים יכולים להצטרף לאקדמיה הצבאית פאוור פוינט?"
פורסם ב מרץ 28, 2012
בעקבות מפגש הפסגה, חידשתי את הקשר עם מישהי שהיתה חברתי הטובה ביותר בחטיבת הביניים. הקשר בינינו התרופף במהלך התיכון בעקבות ריב מטופש. היה ממש נחמד לשוחח איתה, ועוד יותר נחמד להיפגש. כמוני, גם היא השתנתה מאוד, בייחוד מבחינת המראה. שתינו צחקנו על כמה שאנחנו שונות היום ממה שהיינו אז, ואיך התגברנו על טראומות העבר. אבל אז היא סיפרה לי בגאווה לא מוסתרת שקיבלה החלטה מודעת ללבוש בגדים צמודים ונעלי עקב גבוהות ולנסות לא להשתמש בראש שלה to dumb herself down. כן, באמת. הבחורה החכמה הזו (בין החכמות שפגשתי) החליטה להיטפּש כדי להצליח. הסתכלתי עליה וחשבתי לעצמי שזה לא נקרא להתגבר – ובטח לא להתבגר. זה פשוט עצוב.
מארגני כנס המחזור כתבו בדף האירוע בפייסבוק שהם התקשרו ל-144 כדי לחפש את מספרי הטלפון של ההורים של אלו שעקבותיהם לא נמצאו ברשת החברתית.
מיד ריחמתי על אותם מסכנים שלא פתחו פרופיל בפייסבוק בדיוק בגלל זה.
פורסם ב מרץ 25, 2012
ממלכתי תמורת סירופ מכייח
זוהי הרגשה שאין בה הגיון,
זוהי הרגשה שתיגמר בבזיון.
גוש ליחה מחניק לי בגרון.
היום עוד יום אלרגיה – שיהיה האחרון.
פוסט אורח: קרם הגנה
בשעה טובה – ואחרי שכל האנשים האחרים שביקשתי מהם סירבו – אני מתחילה מסורת חדשה של פוסטים אורחים.
הפוסט הראשון הוא פרי עטו של Dr. Halfbaked. כן, ההוא.
היא: סליחה, יש לך במקרה קרם הגנה?
הוא: בטח! (מוציא ופותח)
היא: הי, מה אתה מורח אותי? (סטירה)
ערס: דוֹד, יש עליך קרם?
הוא: מצטער, אין לי. (סוגר ומכניס)
ערס: תגיד, מה אתה מורח אותי? (אגרוף)
פורסם ב מרץ 24, 2012
משאלת לב חבויה
הלילה חלמתי שאני מנסה להתחיל עם קווין ספייסי ולשכנע אותו לשכב איתי.
אפילו בחלומות שלי אני לא מצליחה להשיג את הגבר.
פורסם ב מרץ 22, 2012
מחסן מלא כלים חלודים
I'm walking on a fine line, woooah
I'm working with idiots, woooah
And it makes me feel screwed!
אודה לחומצה פולית
יש לי דפיקות חזקות בראש.
יש חוסרים שעוזרים לפעמים לשכוח.
פורסם ב מרץ 19, 2012
פורסם ב מרץ 16, 2012
אתמול פגשתי את אחד החברים הקודמים שלי. החלפנו כמה מילות נימוסין נבוכות והלכנו איש איש לדרכו.
לא יכולתי שלא להזדעזע מאיך שהוא נראה. הזמן עשה את שלו. וכשעמדתי מולו והסתכלתי לו בעיניים, לא הבנתי איך הרשיתי לעצמי להיות במערכת יחסים עם אדם כל כך מתוסבך, שניסה בכל כוחו להוריד את הביטחון העצמי שלי.
כשנפרדתי ממנו, לאחר חצי שנה של עליות ומורדות, הוא אמר לי שאף אחד לא יאהב אותי כמוהו – משפט טיפוסי של גבר אלים. מזל שלא האמנתי לו.