כי נוכח עיני ה' דרכי איש, וכל מעגלותיו מפלס
קוד: ביאור:משלי ה21 בתנ"ך
ה21 כִּי נֹכַח עֵינֵי ה' דַּרְכֵי אִישׁ, וְכָל מַעְגְּלֹתָיו מְפַלֵּס;
- אתה חושב שתצליח לחבק לאשה זרה בלי שאף אחד ישים לב? זו טעות, כי הדרכים שכל איש הולך בהם נמצאות נוכח (מול) עיני ה', ה' רואה הכל; ואת כל המסלולים המעגליים, שהאדם מסתובב בהם כדי שלא יוכלו לעקוב אחריו, ה' מפלס (שוקל במדוייק), ונותן לו שכר או עונש על כל מעשה.
- ופן תאמר 'מי רואני', לזה אמר: דע כי מול עיני ה' דרכי איש, ומיישר מעגלותיו אל הגמול, כלומר: משלם מדה במדה, לדעת שבגמול באה ולא במקרה.
1. מודעות להשגחת ה': " ואל תאמר אין הקב"ה רואה מה אני עושה, תלמוד לומר כי נכח עיני ה' דרכי איש, מכאן אמרו חכמים דע מה למעלה ממך עין רואה ואזן שומעת " (ילקוט שמעוני, וכן מדרש משלי).
2. מודעות ל"ניהול החשבונות" של ה': " ה'... שוקל דרכיו, ויודע כמה עונות וכמה זכיות בידו " (רש"י).
3. מודעות לשכר ועונש, " דרכי איש הם נגד עיני ה', והוא שוקל כל דרכיו לתת לאיש כדרכיו וכפרי מעלליו " (רלב"ג, וכן מצודות).
" שמא תאמר: מי מעיד בי?
- אבני ביתו וקורות ביתו של אדם הם מעידין בו...
- נשמתו של אדם מעידה בו...
- שני מלאכי השרת המלוין אותו הן מעידין בו...
- אבריו של אדם מעידין בו... " (בבלי חגיגה טז.)
משלי ד26: " פַּלֵּס מַעְגַּל רַגְלֶךָ, וְכָל דְּרָכֶיךָ יִכֹּנוּ " (פירוט)
משלי ה6: " אֹרַח חַיִּים פֶּן תְּפַלֵּס, נָעוּ מַעְגְּלֹתֶיהָ לֹא תֵדָע " (פירוט)
שלושת הפסוקים משלימים זה את זה:
1. פלס מלשון שקילה כמו במאזניים. הפסוק הראשון מלמדנו לשקול היטב כל מעשה; הפסוק השני מתאר את הפיתוי לחגוג בלי לשקול את התוצאות; והפסוק השלישי מלמד שה' שוקל את מעשינו. והמסר: עדיף שתבחן את עצמך ותתקן את מעשיך בזמן, משתחכה שה' יבחן אותך ויגלה שנכשלת. ובלשון המדרש: " אם נעשה הדין למטה - אין הדין נעשה למעלה. ואם לא נעשה הדין למטה - הדין נעשה למעלה " (רבי אליעזר, דברים רבה ה). במדינה אנושית, כשאתה עובר על החוק, אתה נתפס ומובא לבית המשפט. אבל ה' נותן לך זכות מיוחדת - הוא מאפשר לך לשפוט את עצמך! כדאי לך לנצל זכות זו: פלס מעגל רגלך. אולם אם תתפתה ותשמע בקול האישה הזרה האומרת לך: פן [אַל] תפלס - בסופו של דבר ה' ישפוט אותך בעצמו: וכל מעגלותיו מפלס.
וכך פירש רבי נחמן מברסלב: " אדם שינהג במידותיו של הקב"ה וינהג במשפט עם עצמו... בודאי יחיה חיים טובים ולא ישלוט עליו שום דין, אלא הקב"ה ינהג איתו רק במידת הרחמים, כמו שנאמר: 'אִם אֵין דִּין לְמַטָּה יֵשׁ דִּין לְמַעְלָה '... אם האדם דן את עצמו למטה, אזי אין דנים אותו מלמעלה. " (הרב שלום ארוש).
2. ועל-דרך הדרש, פלס מלשון מִפְלָס = קו גובה. האדם צריך תמיד לשאוף לעלות לדרגה גבוהה יותר בעבודת ה', אבל לא לנסות לעלות בדרכה של האישה הזרה, שהיא משל לעבודה זרה - דרך שמנוגדת לתורה. ה' בוחן את התעלותו הרוחנית של האדם משתי הבחינות - גם מבחינת השאיפה והמטרה, וגם מבחינת הדרך והאמצעים שהוא משתמש בהם (ע"פ גליה).
רעיון דומה נזכר בספר ישעיהו, ישעיהו כו7: " אֹרַח לַצַּדִּיק מֵישָׁרִים, יָשָׁר מַעְגַּל צַדִּיק תְּפַלֵּס ".
ראו גם: פסוקים נוספים על דרכי איש, פסוקים נוספים על עיני ה'.
א. נוכח הוא מוּל, בטווח ראיה. אדם מתפתה לעשות שטויות כי הוא חושב שאף אחד לא רואה אותו; אבל כל הדרכים שהאדם הולך בהן נמצאות מול עיני ה', גם אם אף אדם לא רואה. נוכח גם מלשון נוכחות: ה' נוכח ונמצא בכל מקום, גם אם אף אדם לא נמצא. " ואל תאמר אין הקב"ה רואה מה אני עושה, תלמוד לומר כי נכח עיני ה' דרכי איש. מכאן אמרו חכמים: דע מה למעלה ממך - עין רואה ואזן שומעת! " (ילקוט שמעוני, וכן מדרש משלי).
ב. פֶּלֶס הם מאזניים, והפועל פִּלֵּס עניינו שקל כמו במאזניים, שקל במדויק. אדם מתפתה לעשות שטויות כי הוא חושב שלא יהיו לזה תוצאות; אבל ה' מפלס ושוקל את כל המעגלים שהאדם נוהג בהם, לכל פעולה יש תוצאה. " ה'... שוקל דרכיו, ויודע כמה עונות וכמה זכיות בידו " (רש"י), " לתת לאיש כדרכיו וכפרי מעלליו " (רלב"ג, וכן מצודות).
חכמי התלמוד הוסיפו להסביר את הקשר בין פעולה לבין תוצאה: " שמא תאמר: מי מעיד בי? אבני ביתו וקורות ביתו של אדם הם מעידין בו... נשמתו של אדם מעידה בו... שני מלאכי השרת המלוין אותו הן מעידין בו... אבריו של אדם מעידין בו " (בבלי חגיגה טז.). אתה חושב שאף אחד לא רואה? זו טעות! הנשמה שלך רואה, הגוף שלך רואה, הבית שלך רואה, כל סביבותיך רואים. כל פעולה שלך מטביעה חוֹתָם בנשמתך, בגופך, בביתך ובמלוויך. החותם הזה בסופו של דבר משפיע על כל חייך.