הפורומים של אתר לדעת • צפה בנושא - פרשת וארא שאלות הערות וחידושים בפרשה
פרשת וארא שאלות הערות וחידושים בפרשה
על ידי חזקי » 02 ינואר 2019, 23:59
בפרשת וארא אנו קוראים על הבשורות המרנינות שמבשר משה רבינו לעם ישראל: על סיום השעבוד מידי המצריים, על הפיכתם מעם עובד לעם נבחר תחת כנפיו של הקב"ה, ועל עלייתם לארץ הנכספת ארץ ישראל כפי שהבטיח לאבותיהם. על פניו זאת בשורה מרנינה ומשמחת כל לב, ובטח כשהיא מופנית לעם הנאבק מול נוגשים מצריים ערלים ומול משעבדים אכזריים. אך קריאה בפרשה מלמדת שהעם העובד בפרך ממאן לשמוע את הבשורה – "ולא שמעו אל משה מקוצר רוח ומעבודה קשה". נו וכי בגלל מצב רוח ועבודה קשה, מסרבים לשמוע בשורה טובה מפי האל? מה הפשט??
Re: פרשת וארא שאלות הערות וחידושים בפרשה
על ידי חזקי » 03 ינואר 2019, 00:02
הערה לפרשת וארא
הנה בתחילת פרשת וארא הקב"ה מוסר בפי משה כמה בשורות טובות שיאמר לעם ישראל.
א. והוצאתי ב. והצלתי ג. וגאלתי ד. ולקחתי. ה. והבאתי
והנה בליל הסדר תקנו חז"ל לשתות ארבע כוסות יין כנגד ד' לשונות הללו של גאולה עיין בילקוט שמעוני (בראשית - פרק מ - רמז קמז) ר' הונא בשם ר' בנאה כנגד ארבע לשונות של גאולה שנאמרו במצרים והוצאתי והצלתי וגאלתי ולקחתי. וכך מובא בירושלמי (פסחים י-א) עיין שם.
והמפרשים הקשו למה לא תקנו כוס חמישי כנגד והבאתי אתכם אל הארץ ונתתי אותה לכם מורשה (בפסוק ח).
ובספר הדרש והעיון [וארא מאמר מ"ח] כתב דכהנים ולויים לא נטלו חלק בארץ ולא היה מקום לתקן כוס עבורם, ומשום כך לא חילקו בין ישראל ללוי ולא תקנו כוס חמישית עיין שם.
אמנם תירוץ זה צריך ביאור, שאם כך מה טעם חלה חובת תקנת ד' כוסות על הלויים אחר שלא נשתעבדו כמו שכתוב במדרש וי"ל. ב"ה אעלה תירוץ נחמד ששמעתי מידיד.
על ידי 1010 » 03 ינואר 2019, 00:10
שמעתי מהמגיד מישרים הרב מנשה ישראל רייזמן שליט"א, ואיני זוכר ממי ציטט זאת.
וכך אמר: אנו שותים בליל הסדר ד' כוסות כדי להראות שד' הלשונות של גאולה הם המוכרחים להיותינו אומה, ובכדי לשלול את ה'והבאתי' כתנאי להיות עם ישראל לעם.
וכמאמר הכוזרי: אין אומתינו אומה אלא בתורתה, ולשלילת מאמר אנשי המזרחי שאומרים אין אומתינו אומה אלא בארצה.
כי אלפי שנים היתה אומתינו אומה אף שלא בארצה, אמנם ארץ ישראל היא מתנה חשובה מן השמים שניתנה לכלל ישראל, וכוללת בתוכה מצוות התלויות בארץ, קדושת ארץ ישראל ואווירה המחכים, ואין תורה כתורת ארץ ישראל, אולם אין זה עיקר היהדות, אלא התורה.
על ידי חזקי » 03 ינואר 2019, 00:20
1010 כתב: שמעתי מהמגיד מישרים הרב מנשה ישראל רייזמן שליט"א, ואיני זוכר ממי ציטט זאת.
ווארט נפלא ומתוק! [כמובן לא הפשטות]
על ידי חזקי » 03 ינואר 2019, 00:21
viewtopic.php?f=9&t=15108&p=478834#p478827
מידיד שמעתי ליישב את השאלה הנ"ל בצורה נפלאה, ועל פי מה שדקדקו בפסוק שם פסוק ח' "ונתתי לכם מורשה אני ה" ומפני מה נאמר מורשה ולא לשון ירושה, ופירשו בזה שהדור שהיה במצרים לא זכה להכנס לארץ שכולם מתו במדבר, ורק בניהם נכנסו לארץ, ולכן אומר הפסוק "מורשה" והכונה בזה שהם יורישו לבניהם אבל לא הם בעצמם. ולפי זה תירץ שהלשון החמישית של הגאולה - "והבאתי" לא נסובה כלפי הדור שיצא ממצרים. וממילא כל מה שנתקן בליל הסדר הוא זכר לנסים ולגאולה ביציאת מצרים. משא"כ הכניסה לארץ שלא זכו ולא נתקיימה בהם רק בבניהם. ודברים מתוקים וערבים עד מאד.
על ידי חזקי » 03 ינואר 2019, 16:57
"כי ידבר אלכם פרעה לאמר תנו לכם מופת וגו"
שאל הצדיק רבי אלימלך מליז'ענסק, מדוע מבקש פרעה: "תנו לכם מופת" והרי היה לו לבקש: "תנו לנו מופת"?
על ידי חזקי » 03 ינואר 2019, 17:00
"ויצעק משה אל ה' על דבר הצפרדעים שאר שם לפרעה". (ח, ח)
צריך ביאור מדוע דוקא בכמת הצפרדעים נאמר: "ויצעק משה אל ה" וכי לא יכל להתפלל אל ה' בלי לצעוק?
המהרש"ל מתרץ תירוץ מענין. על פי מה שפסק השו"ע סימן קא, ב שהמתפלל תפילת י"ח בלחש צריך להשמיע לאזניו, אם זה עוזר לו לכוין [ובלבד שלא מפריע לסובבים אותו] ובמכת הצפרדעים היה רעש גדול של קרקור הצפרדעים. על כן היה על משה לצעוק בשביל להשמיע לאזנו.
על ידי חזקי » 03 ינואר 2019, 17:03
"הנני ממטיר כעת מחר ברד כבד מאד (ט, יח)
וברש"י כעת מחר -כעת הזאת למחר, שרט לו שריטה בכותל למחר כשתגיע חמה לכאן ירד הברד.
והדברים צריך ביאור הלא בזמן שיורד ברד זהו יום מעונן שאין השמש נראית בו אם כל לשם מה עשה משה שריטה לפרעה על הכותל ומסויף לו כשתגיע חמה לכאן, ועל כרחך גם זה היה חלק מהנס.
על ידי חזקי » 03 ינואר 2019, 17:05
"ויפן פרעה ויבא אל ביתו ולא שת לבו גם לזאת" (ז, כג)
מהי המילה "גם"...
רשי מפרש: גם לזאת - למופת המטה שנהפך לתנין ולא לזה של דם.
וצריך ביאור הלא כעת הכתוב מדבר על מכת דם ומה נכנס כאן מופת המטה?
על ידי חזקי » 03 ינואר 2019, 17:17
אצבע אלקים הוא (ח,טו)
למה התכוונו החרטומים באומרם "אצבע אלקים"?
ראיתי מביאים בזה מהלך יפה. האבן עזרא ביאר שכוונתם היתה לכפר ולומר שמדובר בארוע מקרי הנובע מתנועת הכוכבים, ואין לכך כל קשר לאלוקי ישראל. וכאן מתעוררת השאלה, איך יתכן שפרעה והחרטומים מתרצים לעצמם את המכות כתופעות טבע, וכי אין שכל בקדקדם? הרי כלל נקוט בידנו, שכשישנן עשר שאלות עם עשרה תרוצים ולעומת זאת יש תרוץ אחד העונה על כל השאלות יחד, התרוץ האחד הוא הנכון, ומדוע ואיך יכלו להתעלם מהאמת הפשוטה?
אלא, שלכל אדם יש 'מערכת' במח הממונה על הסקת מסקנות הגיוניות, וישנם, לא עלינו, אנשים שמערכת זו אינה עובדת אצלם כראוי, וזאת מחמת שתי סבות:
א. כשהאדם לא ניחן במדה מספקת של חכמה.
ב. האדם הוא חכם, אבל אחרי ששתה כמה כוסות אינו מסוגל להסיק מסקנות הגיוניות...
והדברים יתבארו בספור הבא:
מעשה באדם שנכנס לבית מרזח והזמין כוסית שתיה לו, לבעל בית המרזח ולכל הנוכחים. מיד לאחר שסיים לשתות קם ויצא. מהר אחריו בעל בית המרזח: "ומה עם התשלום?" – "איזה תשלום? אין עמי כסף כלל"… הכה בעל בית המרזח את האיש מכות נאמנות. למחרת נכנס אותו אדם בשנית אל בית המרזח ואמר: "תמזג כוס יי"ש – לי ולכל הנוכחים" – "ומה אתי, למה אתה לא מזמין גם אותי?", שאל בעל בית המרזח. – "אתה?", התריס האיש, "אתה רק שותה כוס אחת, מיד אתה נהיה אלים"...
ג. ישנם אנשים שנחנו בשכל רב וגם לא שתו יין, אבל הם "שכורים ולא מיין", הם שכורים מתאוה או מגאוה וזה מה שגורם להם לטעות. פרעה והחרטומים היו שכורים מגאוה, וגאוה זו גרמה להם לחפש תרוצים שונים ומשונים למכות, והעיקר לא להגיע למסקנה האמיתית שה' הוא האלקים. כלומר, כאשר מערכת הסקת המסקנות נפגמת, עלולים להגיע למצבים כאלו. ומה גורם לכך? שכרות. אך יש שכורים ולא מיין, אלא מתאוות, מכבוד, מגאוה, המכנים "נגיעות אישיות", הם הגורמים לשבוש מערכת הסקת המסקנות במוחו של האדם... וזאת היתה גם הבעיה של החרטומים!
על ידי חזקי » 06 ינואר 2019, 01:01
הכלב זכה לשכר תמורת מה שלא חרץ לשונו במצרים. ואילו הצפרדעים לא זכו לקבל תמורה על מה שמסרו נפשם. מדוע?
על ידי יאיר » 06 ינואר 2019, 01:08
חזקי כתב: שאלה
הרי 'גם' בא לרבות. פרעה לא שת לבו למכת הדם וגם למופת המטה (או הפוך אם תרצה).
על ידי חזקי » 06 ינואר 2019, 01:11
ראית את הדרוש הנחמד של ר' שלום על המילה גם?
על ידי יאיר » 06 ינואר 2019, 01:14
לא. מהו?
על ידי חזקי » 06 ינואר 2019, 01:21
זה לשונו - יש לפרש על דרך דרש מה שאמר הפסוק "ולא שת לבו גם לזאת" שה"גם" בא לרבות את 'אשתו', את אותה אשה שריבה הכתוב בפרק ז פסוק יא שם דרשו חז"ל: ויקרא גם פרעה לחכמים ולמכשפים" - מהו "גם"? אלא שאף לאשתו קרא ועשתה כן.
ואולי גם כאן באה מילת "גם לרבות את אשתו והיינו שמלבד עצם המכה שנהפכו כל ימי מצרים לדם -היתה כאן לפרעה צרה נוספת....שהוא בעצמו התגבר על המכה אבל כשבא לביתו מצא את אשתו צווחת שאין לה מים..וכאן הוא מרחיב להסביר.
על ידי חזקי » 06 ינואר 2019, 14:44
ויקח אהרון את אלישבע בת עמינדב אחות נחשון לו לאישה (ו', כג') רש"י: מכאן למדנו - הנושא אישה צריך לבדוק באחיה. רמז לדבר הביא החיד"א זיע"א (לב דוד) הפסוק אומר 'אשת חיל מי' ראשי תיבות 'אחים' לרמז שהרוצה 'אשת חיל' יבדוק באחיה קודם שישאנה.
על ידי יאיר » 06 ינואר 2019, 15:13
ומה הדין אם יש לה שני אחים, אחד נורמלי (יודע ללמוד) ואחד לא נורמלי? לבטל את השידוך??
על ידי חזקי » 06 ינואר 2019, 15:17
יאיר כתב: ומה הדין אם יש לה שני אחים, אחד נורמלי (יודע ללמוד) ואחד לא נורמלי? לבטל את השידוך??
לא בודקים את למדנות האחים, שאינה מלמדת כי הוא זה על אחותם. הבדיקה רק מתיחסת לתכונות האופי והמידות המלמדות גם על 'המשודכת'.
על ידי יאיר » 06 ינואר 2019, 15:24
לא חשוב. אם אחד נורמלי ואחד לא?
(רואים שלא ראית את הסרטון של הגר"ח קניבסקי)
https://www.dropbox.com/s/rep38upmqng2q ... 0.mp4?dl=0
על ידי הפועלים » 06 ינואר 2019, 16:05
אהה... אתה זה האיש ששאל את רבי חיים?...
על ידי יאיר » 06 ינואר 2019, 17:36
https://forum.otzar.org/viewtopic.php?p=515251#p515251
על ידי חזקי » 06 ינואר 2019, 21:07
יאיר מה נכתב שם?
על ידי יאיר » 06 ינואר 2019, 21:32
הודעה מהיום:
יאיר כתב: אז אתה זה 'מקדש מלך'?...
על ידי חזקי » 06 ינואר 2019, 21:36
הודעה פלאית.
על ידי חזקי » 07 ינואר 2019, 01:19
מרן הסטיפלער במכתב לבחור שנודע לו לאחר אירוסיו שיש למשדכת אח שנטה מהדרך.. בזה"ל: "שאם יש לה עוד אחים והם כשרים, מסתבר שבכהאי גונא לא אמרו חז"ל להזהר שכן אין מקום להניח שהבנים ילדכו דוקא אחרי האח המקלקל ושלא אחיה הטובים יהיו הדוגמא. ועוד כותב מצד "שדשו בה רבים" וכותב לו הסטיפלער עוד כמה טעמים להתיר ולקיים את השידוך. ובסוף מסיים "ומאחר שהדין הזה לא הובא כלל בשלחן ערוך נראה שאין זה אלא בגדר מדת חסידות ולא אסור ולא כדאי לעכב את השידוך ולבטלו בשל סבה זו".
דרך אגב איך אליעזר לקח את רבקה להיות ליצחק, הלא לבן אחיה רשע גדול היה?!
על ידי יאיר » 07 ינואר 2019, 01:22
עיין שפתי חכמים על רש"י ד.ה אחות נחשון
על ידי חזקי » 07 ינואר 2019, 01:26
יאיר כתב: עיין שפתי חכמים על רש"י ד.ה אחות נחשון
וזה לשונו: אבל גבי לבן (בראשית כה, ה) דרשו להגיד שבחה משום דלא שייך לומר שבדק בלבן. ועוד דלא היה לו להזכיר לא את אביה ולא אחיה ולא מקומה שכבר הוזכרו למעלה ועל כרחך כולם באים לדרשה, (רא"ם). וליכא למימר דלמא אין הכי נמי שצריך לבדוק בכולם חדא דבשלמא באחיה שייך הטעם משום דרוב בנים דומים לאחי האם משא"כ באביה וכל שכן באנשי מקומה, ועוד דא"כ למה בדק אהרן באחיה בלבד דהא לא נכתב שם אביה מיותר:
בילקוט גרשוני מתרץ על פי המדרש שהשידוך נקבע על פי בת קול, ושאני שידוך משמים.
על ידי 1010 » 07 ינואר 2019, 17:39
אגב באור החיים הקדוש מביא שבאותה שעה שרבקה התארסה היה לבן כשר לשעה.
ואכן משום כך כותב התורה ושמו לבן וכמו שכותבים אצל צדיקים ושמו מרדכי, ושמו בועז וכו' ולא כמו שהיה לכאו' צריך להיכתב ולבן שמו כמו שכותבים אצל רשעים.
עיי"ש איך שכותב זאת בכתוב.