פסק-דין בתיק עפ 3113/08 - פסקדין
מיקומך באתר: עמוד ראשי >> חיפוש פסקי-דין >> פסק-דין בתיק עפ 3113/08
פסק-דין בתיק עפ 3113/08
3113-08
1. י. גריל ס. נשיא (אב"ד)
2. ב. בר זיו
אבשלומוב אדוארד
עו"ד גלידר איגור הנתבע:
א. הערעור שבפנינו הוא על הכרעת-הדין של בית-משפט השלום בקריות (כב' השופטת ר. לאופר-חסון) מיום 24.12.07, ב- ת.פ. 658/07 וכן מתייחס הערעור לגזר הדין מיום 7.1.08, לפיו נדון המערער למאסר בפועל לתקופה של 18 חודשים, והופעל מאסר מותנה בן 12 חודשים, מחציתו בחופף ומחציתו במצטבר, וביחד: 24 חודשי מאסר בפועל מיום מעצרו של המערער (3.7.07), ובנוסף 12 חודשי מאסר על-תנאי לתקופה של שלוש שנים.
ב. אלה העובדות הצריכות לענין:
בכתב האישום נטען שהמערער, יליד 1981, תקף אם לשתי תינוקות (להלן: "המתלוננת"), שהוליכה תינוקת אחת לצידה יד ביד, ואת התינוקת האחרת הובילה בעגלה בדרכה חזרה מגן הילדים.
המערער תקף את המתלוננת במטרה לגנוב את תיקה שהיה מונח בתוך עגלת התינוקת, באופן שהגיח מאחוריה, דחף אותה הצידה, הוציא את תיקה מן העגלה, ונמלט בריצה מן המקום.
כתוצאה מן הדחיפה נגרמה למתלוננת חבלה של ממש, דהיינו, סימן כחול על זרוע שמאל. המערער גם גנב את תיקה של המתלוננת שהכיל מסמכים שונים ותעודות, ולרבות ארנק, כסף קטן, שני שיקים חתומים שהיו מיועדים להפקדה, ושרשרת זהב.
המערער נתפס כעבור כעשר דקות בקרבת מקום כשהוא רץ ומביט לאחור, ובכיסיו השיקים, שרשרת הזהב ו-5 בולי דואר.
ג. כתב האישום ייחס למערער עבירות של תקיפה כדי לגנוב לפי סעיף 381(א)(2) של חוק העונשין, תשל"ז-1977 (להלן: "חוק העונשין"), גניבה לפי סעיף 384 של חוק העונשין, ותקיפה הגורמת חבלה ממש, לפי סעיף 380 של חוק העונשין.
ד. המערער כפר בעובדות כתב האישום. בפני כב' השופטת קמא נפרשה מערכת העדויות והראיות במלואה.
בתום פרשת התביעה העלה הסניגור טענה לפיה "אין להשיב על האשמה", טענה שנדחתה על ידי כב' בית המשפט קמא בהחלטה מיום 30.10.07, בה נקבע כי מכלול הראיות שבפרשת התביעה די בהן, מבחינת כמותן, כדי ליצור את מערכת ההוכחות הראשונית המעבירה את נטל הבאת הראיות מן התביעה לכתפי הנאשם.
ה. בהכרעת הדין קבעה כב' השופטת קמא שהמתלוננת עשתה עליה רושם חיובי ומהימן.
המערער נעצר לאחר מרדף משטרתי רגלי שארך כעשר דקות, במהלכו נראה בחור שרץ תוך שהוא מביט אחורה בחשדנות וממשיך ורץ, ואף מגביר קצב ריצתו לאחר שנדרש על ידי השוטרים לעצור.
במהלך ריצתו אף זרק, הבחור שנמלט, דבר מה לבן מידו - שלא נתפס.
אותו בחור, שזוהה על ידי השוטרים כנאשם - המערער, נעצר על ידי השוטרים והיה לבוש בעת מעצרו בגופיה לבנה ובמכנסי טריינינג ארוכים.
בחיפוש שנערך עליו נמצא המערער כשהוא מחזיק בכיסו שרשרת זהב שזוהתה כשייכת למתלוננת והוחזקה על-ידה קודם לכן בתיק שנגנב, וכן שני שיקים חתומים (כעולה מעדות המתלוננת בעמ' 5 לפרוט' מדובר היה בשני שיקים שהיה עליה להפקיד לחשבונו של בעלה), ומספר בולים שזוהו גם כן כשייכים למתלוננת ושהיו בתיק לפני גניבתו.
ו. בפני כב' השופטת קמא העידו השוטרים, חנן מלכה וקובי דוד, באשר לחלקם במרדף ובתפיסת המערער. שוטרים אלה הותירו על כב' השופטת קמא רושם מהימן, ועדותם נתמכה במיזכרים ובדו"חות הפעולה שנערכו על ידם.
עדים אלה ציינו כי לדעתם הבחין בהם המערער היטב שעה שברח, והוא אף זיהה אותם כאנשי משטרה במהלך המירדף אחריו, כשקראו לו לעצור.
המערער טען שלא ידע כי מדובר בשוטרים. המערער טען שבאותה עת הוא רץ להנאתו, והם אחריו, ולגירסתו הוא כלל לא ניסה להימלט מהם.
דא עקא: בהודעתו ת/17 אישר המערער כי הבחין בשוטר קובי המוכר לו.
ז. בנוסף, נמצאה טביעת אצבע של המערער על גבי מסמך (דף מתכון) אשר היה מצוי בתוך תיקה של המתלוננת, שנחטף ונגנב (ת/23 - ת/25).