לפני בקשה לאישור הסדר פשרה בתובענה הייצוגית שבכותרת. עניינה של התובענה בטענת המבקש כי מי עדן נוהגת להעלות את המחיר שהיא גובה מלקוחותיה עבור כדי המים שהיא מספקת להם שלא כדין, תוך משלוח הודעות מטעות בדבר שינוי המחיר או מבלי לשלוח הודעות כלל. מהטעמים שיפורטו להלן סברתי כי יש מקום לאשר את הבקשה, ולתת להסדר הפשרה תוקף של פסק דין.
ביום 29.9.2014 הגיש המבקש, באמצעות באי כוחו, תובענה ובקשה לאישורה כתובענה ייצוגית (להלן:"בקשת האישור") נגד המשיבה, מי עדן בר – שירותי מחלקה ראשונה בע"מ (להלן: "מי עדן" או "המשיבה"). עניינה של התובענה, כאמור, בטענת המבקש כי מי עדן נוהגת להעלות את המחיר שהיא גובה מלקוחותיה עבור כדי המים שהיא מספקת להם שלא כדין, תוך משלוח הודעות מטעות בדבר שינוי המחיר או מבלי לשלוח הודעות כלל.
בבקשת האישור הציג המבקש שלוש העלאות מחיר פגומות שבוצעו בעניינו במהלך שנת 2013 ("העלאות שנת 2013"): אחת מהן נעשתה מבלי שמי עדן שלחה לגביה הודעה, והשתיים האחרות נעשו תוך משלוח הודעה בד בבד עם העלאת המחיר או רק לאחריה. בנוסף, העלאות המחיר שבוצעו בפועל היו גבוהות מהעלאות המחיר שפורטו בהודעות.
ביום 15.2.2015 הגישה מי עדן את תגובתה לבקשת האישור ("תגובת מי עדן"). בתגובתה דחתה את טענות המבקש, וטענה כי העלאות המחיר שבוצעו על ידה נעשו בהתאם לזכותה בהסכם ההתקשרות עם לקוחותיה (להלן: "הסכם ההתקשרות"). בהסכם ההתקשרות נקבע במפורש כי מי עדן רשאית להעלות את מחיריה, ובכלל זה את מחיר כדי המים, בשיעור של עד 10% לכל שנת התקשרות במהלך תקופת ההסכם, וזאת בנוסף להעלאה הנובעת משינוי מס. עוד טענה מי עדן כי על אף ההסכמה מראש במסגרת הסכם ההתקשרות כאמור לעיל, טרם עדכון מחיריה היא מודיעה על ביצוע עדכון המחירים ללקוחותיה במספר דרכים, לרבות הודעות בחשבונית החודשית ובאזור האישי של הלקוח באתר האינטרט של מי עדן ("החשבון שלי"). כמו כן לקוחותיה מקבלים מדי חודש חשבוניות אשר מציגות את מחיר הכדים המעודכן, ושתיקתם לאורך זמן סביר כמוה כהסכמה למחיר המעודכן.
בצד כל זאת, ציינה מי עדן כי מבדיקה שערכה בעקבות הגשת בקשת האישור, התברר לה כי בהעלאות שנת 2013 נפלו טעויות: בשניים מהמקרים עליהם הצביע המבקש התברר כי הייתה אי התאמה בין שיעור העלאת המחיר שהופיע בהודעה ללקוח לבין שיעור ההעלאה בפועל (כאשר באחד משני המקרים החיוב בפועל היה חיוב יתר שמקורו בטעות) ובמקרה השלישי לא נשלחה בשל שגגה הודעה על עדכון מחירי הכדים. מי עדן טענה כי מדובר בטעויות אנוש שאירעו בתום לב, וכי מיד עם גילויין (לאחר ובעקבות הגשת בקשת האישור), היא החלה לפעול לאיתור כל הלקוחות לגביהם נעשו טעויות בחיוב, ולזיכויים במלוא הסכומים שנגבו מהם ביתר בשל הטעויות, בצירוף הפרשי הצמדה וריבית.
ביום 18.3.2015 התקיים דיון מקדמי בבקשת האישור, בסיומו התבקשו הצדדים לבוא בדברים על מנת לנסות ולגבש מתווה מוסכם לבדיקת טענות המבקש. ביום 16.7.2015 התקיים דיון קדם נוסף, במהלכו הצעתי לצדדים כי ימונה מומחה המוסכם עליהם, אשר יבדוק את מערכת עדכון המחירים של מי עדן בתקופה לגביה מתייחסת התובענה. זאת, במתווה דו שלבי, כאשר בשלב הראשון תיבחן מערכת עדכון המחירים ואמינותה על בסיס בדיקת נתוניהם של 100 לקוחות שייבחרו אקראית (על פי הנחיות המומחה), ובשלב השני, לאור המסקנות שיוסקו מהבדיקה המדגמית, תבוצע הרחבה של הבדיקה לכלל האוכלוסיה (על ידי ביצוע הבדיקה על כלל האוכלוסיה באופן ממוכן, אם ניתן, ולחילופין באמצעות אקסטרפולציה מהמדגם לכלל האוכלוסיה).
ביום 19.11.2015 הגיש המבקש את תשובתו לתגובת מי עדן ("תשובת המבקש"), במסגרתה פירט העלאות מחיר נוספות שביצעה מי עדן, לטענתו שלא כדין, בתקופה הרלוונטית. בקשה למחיקת סעיפים והוצאת ראיות מתשובת המבקש, אשר הוגשה על ידי מי עדן ביום 2.12.2015, נדחתה על ידי בהחלטה מיום 10.12.2015.
ביום 18.4.2016 הגישו הצדדים לבית המשפט בקשה לאישור הסדר פשרה (להלן: "הבקשה" ו-"הסדר הפשרה" או "ההסדר", בהתאמה). ביום 2.6.2016 הוריתי לפעול לגבי הבקשה לאישור הסדר הפשרה בהתאם להוראת סעיף 18(ג) לחוק תובענות ייצוגיות, תשס"ו- 2006 ותקנה 12(ד) לתקנות תובענות ייצוגיות, תש"ע-2010. דהיינו, על פרסומה להתייחסויות הציבור ועל העברתה לעיון היועץ המשפטי לממשלה ולממונה על הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן. כמו כן הוריתי על מינויו של מר יואב זילברשטיין כמומחה מטעם בית המשפט. זאת, בהמשך להבנות אליהן הגיעו הצדדים לגבי מינוי מומחה כחלק מהסדר הפשרה (ראו פסקה 9(ג)(1) להלן) והסכמתם בדבר זהותו (להלן:"המומחה").