9760-09-10
בפניי ערעור שהגיש המערער על החלטת כב' הרשם יוחנן גבאי מיום 5.9.10, לפיה הורה על מחיקה מחוסר מעש של ההתנגדות שהגיש המשיב, ללא צו להוצאות (ת"ט 21463-02-10).
בהחלטתי מיום 16.9.10, הוריתי למערער להמציא למשיב את הודעת הערעור על נספחיה. כן הוריתי לצדדים על הגשת עיקרי טיעון וסיכום טענות בכתב.
עיקרי טיעון וסיכום טענות בכתב הוגשו רק מטעמו של המערער. עד למועד כתיבת פסק הדין, לא הוגשו עיקרי טיעון מטעם המשיב, חרף כך שמאישורי המסירה שהמציא המערער לתיק בית המשפט עולה כי הודעת הערעור הומצאה לידי ב"כ המשיב ביום 13.9.10, החלטתי מיום 16.9.10, נשלחה למשרד ב"כ המשיב ביום 20.9.10, וכן עיקרי הטיעון שהגיש המשיב, נשלחו למשרד ב"כ המשיב ביום 5.10.10.
אשר על כן, פסק הדין ניתן על ידי על בסיס הודעת הערעור ועיקרי הטיעון שהגיש המשיב, על נספחיהם.
בשנת 2002 פתח המערער תיק הוצל"פ כנגד המשיב לביצוע שטרות.
בשנת 2009, הוגשה על ידי המשיב התנגדות לביצוע שטר וכן בקשה להארכת מועד להגשתה.
במסגרת דיון שהתקיים בפני הרשם, נחקר המשיב על תצהירו שהוגש בתמיכה להתנגדות.
בהתאם להחלטת בית המשפט הגישו הצדדים סיכומים בכתב.
לאחר הגשת הסיכומים על ידי הצדדים, ניתנה החלטת רשם מיום 30.6.10, קבע הרשם כדלקמן:
"לאחר שעיינתי בסיכומי הצדדים, ועל יסוד הנימוקים שפורטו בסיכומי המשיב אני סבור כי יש לדחות את ההתנגדות.
כל עוד לא בוטל הסכם הפשרה (בו הודה המבקש בחוב), שקיבל תוקף של החלטה יש לבצעו ככל החלטה אחרת.........אם סבור המבקש כי יש לבטלו עקב פגמים שנפלו בכריתתו רשאי הוא להגיש תביעה נפרדת לביטולו..
לפיכך, ועל מנת לחסוך בהליכים מיותרים ובהוצאות מרובות יודיע המבקש בתוך 7 ימים מיום מסירת החלטה זו האם הוא מסכים להצעת בית המשפט לפיה ההתנגדות תימחק ללא צו להוצאות.
בשלב זה, אין צו להוצאות".
לאחר שלא הוגשה מטעם המשיב כל הודעה לתיק בית המשפט, תוך המועד שנקבע בהחלטת הרשם הנ"ל, הגיש המערער בפני הרשם בקשה למתן החלטה בהתנגדות. במסגרת הבקשה טען המערער כי ההתנגדות שהגיש המשיב הינה נעדרת כל יסוד. כעולה מחקירת המשיב והמסמכים שצורפו, טענתו של המשיב קרסה והתגלתה כהגנת בדים, זאת בנוסף לטענה כי לא היה מקום להגיש את ההתנגדות נוכח קיומו של מעשה בי-דין.
לפיכך טען המערער, כי משהוגשה התנגדות סרק על ידי המשיב, אשר גרם לעיכוב מיותר של ההליכים ולהוצאות משפטיות נכבדות למערער לצורך ניהול ההתנגדות, זכאי המערער כי ההתנגדות תידחה, תוך כך שייפסקו לטובתו הוצאות.
ביום 5.9.10, ניתנה החלטת הרשם, היא ההחלטה נשוא הערעור שבפניי לפיה נקבע כי:
"בהעדר תגובת המשיב, הנני מורה בזאת על מחיקת ההתנגדות מחוסר מעש.
בשלב זה אין צו להוצאות".