הרב שלמה מן ההר | Family Wiki | Fandom powered by Wikia
עטיפת ספר על חייו של הרב שלמה מן ההר הרב שלמה זלמן מן-ההר (י"ג בתמוז תרע"א – כ"ו באלול תש"ס, 1911 – 2000). רב ומחנך. שימש כרבה של שכונת בית וגן שבירושלים במשך ארבעים שנה.
הרב שלמה זלמן מן-ההר נולד בעיר העתיקה בירושלים. עקב קשיי פרנסה יצא אביו, הרב חיים יהודה ברגמן, לגרמניה לפני מלחמת העולם הראשונה, שם גויס במהלך המלחמה לצבא הגרמני. מסיבה זו נאסרה עליו החזרה לארץ ישראל, שעברה לשלטון המנדט הבריטי, ולכן נאלצו בני משפחתו להצטרף אליו. כך, בהיותו בן תשע, הגיע שלמה יחד עם אמו ואחיו לנירנברג, שם למד בבית ספר גרמני. עם סיום בית הספר הוא נשלח לליטא, שם למד כעשר שנים בישיבות ליטא המפורסמות: תחילה בישיבה לצעירים בקלם, בראשותו של הרב אליהו לפיאן, ממנה המשיך את לימודיו בישיבות הגדולות טלז ומיר. בתרצ"ו 1936 שב לארץ ישראל. הוא נשא לאישה את מתילדה לבית אגסי ועִברֵת את שם משפחתו מ"ברגמן" ל"מן-ההר". הוא יחס חשיבות לשימוש בשפה העברית ונתן דוגמא אישית לכך על ידי עיבור שמו למן-ההר. את צעדיו הראשונים בהוראה עשה ביסוד המעלה ובשדה יעקב. בסוף שנת תש"ה (1945) שב עם משפחתו לעיר העתיקה.
בזמן מלחמת העצמאות נמנה עם תושבי הרובע היהודי בעיר העתיקה והתמנה לחבר בוועדה האזרחית, שהייתה מסונפת ל"הגנה" וטיפלה בכל ענייני התושבים באזור הלחימה. עם נפילת הרובע היהודי בתש"ח (1948), נלקח יחד עם לוחמי העיר העתיקה ותושביה (הגברים) לשבי הירדני והיה ממנהיגי השבויים. הוא היה חבר הנהלת מחנה השבויים ורבם של השבויים. בתקופת השבי בירדן עסק בהתלבטויות הערכיות, ההלכתיות והשרידות של הציבור שהיה עמו. בכ"ב בשבט ה'תש"ט שוחרר עם יתר השבויים. מאז בכל שנה נהג לערוך סעודת מצווה בתאריך זה, ואחרי מלחמת ששת הימים היה, בנוסף לכך, עורך תפילת הודיה בכותל המערבי. לאחר שובו מן השבי חזר לעבוד בהוראה. עד צאתו לגמלאות, וגם אחרי כן, לימד במסגרות שונות: בבית-הספר התיכון לנערים "מזרחי" (לימים תיכון הימלפרב), בסמינר למורים שעל ידו (ע"ש ליפשיץ), במכללה ללימודי היהדות בבית-וגן וב"מכון מרחבים". הוא היה מחנך בעל נסיון ורבים באו להיוועץ בו ולשמוע דעת תורה בנושאי חינוך.
בשנת תש"ך (1960), מונה לרבה של שכונת בית וגן בירושלים. בתפקיד זה שימש קרוב לארבעים שנה. היה רבו של בית הכנסת "המגדל" במשך שנים רבות. הוא היה אהוד על הציבור עקב יחסו החם לכל מי שפנה אליו. לימד תורה לבני קהילתו ומחוצה לה והיה ידוע כרב וכפוסק הלכה לציבור רחב. כאשר הוענק לו התואר יקיר ירושלים, סירב להגיע לטקס, שנערך בעצם ימי החנוכה בתיאטרון ירושלים, בנימוק (אותו הסביר במכתב לראש העיר) שאין בכוונתו לשנות מדרכו ומחינוכו ולהיכנס לתיאטראות כמנהגי היוונים. ראש העיר העניק לו את התואר בטקס פרטי, שנערך בלשכתו.
דיני צבא ומלחמהעריכה
יחסו ללימוד גמראעריכה
שוורץ טוען כי ויכוח זה בדבר העדפת לימוד המשנה על התלמוד חזר והתעורר מדי פעם. "ניתוח הצעות אלה מלמד כי הכותבים מכירים בכך שיש בחינוך הדתי קושי אמיתי להנחיל לתלמידים יכולת לימוד עצמי בתלמוד. חזון העמדת תלמידי חכמים בבתי-ספר אלה הולך ומתרחק"
דעת ההלכה על העתקה בבחינותעריכה
כותב על כך הרב מן-ההר: האם קיימת בבית הספר תקנה מפורשת האוסרת על תלמיד להעתיק שיעורי בית ולהעתיק בבחינות? אני מבין שכל תלמיד מניח שישנה תקנה כזאת, וגם כל מורה נוהג כאילו הדבר כך, אנו רגילים להניח שישנו איזה תקנון המסדיר את התנהגותו של תלמיד באשר לנימוסים הגונים ולסדר טוב בבית הספר ובביתו וגם ברחוב, גם בזמן הלימודים וגם בזמנו החופשי, ומכח אותו תקנון הקיים אי שם, אנו רגילים לחשוב שאין זה מן "הראוי" שתלמיד "הגון" יעתיק. אנו רגילים להתייחס להעתקות בשיעורי בית ובבחינות, כהפרות משמעת וכסטיות מתקנות, שכל תלמיד מן סתם מתחייב לשמור עליהן. אבל ברור לכל אחד, שאין צורך להרעיש עולמות על תלמיד שנתפס ברמאות בשיעורי בית ובבחינה, שהחזיק ספר פתוח מתחת לשולחן והעתיק ממנו, או שהעתיק מחברו בעת הבחינה וכל שכן שאין להתרעם על השכן הטוב הלוחש לחברו המסכן או המעביר לידיו פתק, שבו הוא רושם לו את הפתרונות הנכונים. כל אלה הן הפרות משמעת קטנות, שכל מורה מחבל תחבולות כנגדן, ואם אינן גוברות ואינן מתרבות למעלה מן המידה, הוא אינו להתרגש מהן. הוא מתייחס אליהן כחלק מן ההתכתשויות הקטנות המתרחשות כל היום בחדר הכיתה - מורה מנסה למנוע העתקות, ותלמידים מנסים להערים עליו, ובסופו של דבר יש לשני הצדדים סיפוק מן המאבק התמידי הזה, כל זמן שהוא מתנהל ברוח טובה ובמידה מתקבלת על הדעת.
האם נסכים לחנך את תלמידינו שמותר לאכול מעט טריפה, ומותר לחלל מעט שבת, ומותר לגנוב מעט ולמעול מעט ולשקר מעט, ובלבד שנשמור על מידה המתקבלת על הדעת? [1]
הארץ ומצוותיה בהשתתפות יהודה איזנברג, השכל - מכללה ירושלים, ירושלים, תשכ"ט.‬
דיני צבא ומלחמה בהשתתפות יששכר גואלמן, יהודה איזנברג, השכל - מכללה ירושלים, ירושלים, תשל"ג.
מועדים : מעגל השנה וחגי ישראל על פי המקורות, בהשתתפות יהודה איזנברג, ספריית השכל - עולם הספר התורני, ירושלים, תשנ"ט.
צידה לדרך בשיתוף עם חתנו ישעיהו שפירא, על הלכות לנוסע הדתי לחו"ל.
מכתבי עתעריכה
פועה שטיינר, מתוך ההפיכה – חוויותיה של ילדה בין חומות ירושלים במלחמת תש"ח, ירושלים תשמ"ג, מהדורה עשירית בתשס"ג. – 280 עמ' + תמונות.
מקור: http://he.danielventura.wikia.com/wiki/%D7%94%D7%A8%D7%91_%D7%A9%D7%9C%D7%9E%D7%94_%D7%9E%D7%9F_%D7%94%D7%94%D7%A8?oldid=109221