המלצות קלאסיות: 13.6 עד 20.6 - מוזיקה קלאסית - הארץ
מכתבים מגטיסבורג — מיצירות אבנר דורמן / אלבום
שלוש יצירות, שונות מאוד זו מזו, באלבום אחד. דווקא בזכות השונות הרבה, האלבום נוח ואטרקטיבי להאזנה רציפה. יופיים של המצלולים בולט ביצירה הקולית, הפותחת את האלבום, כמו גם ביצירה לפסנתר סולו, המופיעה אחריה ובסונטה לכינור ופסנתר, שמסיימת אותו.
היצירה הראשונה, "מכתבים מגטיסבורג", העניקה לאלבום את שמו, ודומה שהיא מרכז הכובד הרגשי והמוזיקלי שלו. היא נכתבה ב–2013 בהזמנת הקולג' של גטיסבורג, שדורמן מלמד בו, לציון 150 שנים לקרב גטיסבורג. הקרב, שנחשב לנקודת מפנה במהלכה של מלחמת האזרחים בארצות הברית, נערך ביולי 1863 בתוך וסמוך לעיר, השוכנת בפנסילבניה, קרוב לנהר פוטומק. כוחות האיחוד הצפוני הדפו מתקפה של הקונפדרציה הדרומית, במחיר של אבדות כבדות, יותר מבכל קרב אחר במלחמה.
יצירתו של דורמן מתמקדת בחמישה מכתבים הנוגעים ללוחם אחד, סגן ראש פאלמר קאדי, שנפצע ביומו הראשון של הקרב ומת מפצעיו כעבור 23 ימים, ב–24 ביולי. היצירה כתובה לסופרן, בריטון, מקהלה וכלי הקשה. היא מבוצעת, להפליא, על ידי מקהלת קולג' גטיסבורג ואנסמבל טרמולו, כל אלה בניצוח רוברט נאטר. הקלטה נהדרת מבליטה את צבעיה היפים של היצירה ואת צלילותו של הביצוע.
כל מכתב הוא פרק ביצירה וכל פרק מתחיל בצליל דמוי פעמונים, כך שמתעוררת אסוציאציה על טקס אזכרה, או על רקוויאם עם טקסט חופשי. ההתמקדות בלוחם אחד מאפשרת, כמובן, התייחסות רגשית ספציפית וממוקדת יותר. אבל עיקר כוחה של היצירה במוזיקה, ובגללה האזנתי לה כמה וכמה פעמים. יש כאן כתיבה טונאלית ומלודיות מעודנות שקשה לזהות בדיוק מתי נכתבו. אלה מתנגשות לעתים עם קווים סוערים יותר, ומרתקים, בכלי ההקשה. דורמן מותח את השימוש באפקטים מוזיקליים כמעט עד הקצה, אבל משיג יצירה שהיא יפה מאוד לאוזן ומהודקת מבחינה רגשית. בסופו של יום, ההאזנה לפרטים, לאמצעים ולמבנה מתמוססת לתוך חוויה של יופי כובש, עגום ומסתורי.
תהליך דומה מתרחש בעת ההאזנה ליצירה "ניגונים" שנכתבה ב–2011 לכנר גיל שחם ולאחותו הפסנתרנית אורלי שחם. השניים מבצעים את היצירה באלבום, ונגינתם נפלאה וסוחפת. היצירה היא סונטה לכינור ופסנתר, בארבעה פרטים, שנכתבה סביב ניגון חסידי. הניגון מופיע כמוטיב בולט בפרט הראשון, ומנגינות עממיות — גיאורגיות, מקדוניות, יהודיות — שזורות ביצירה. לעיתים נדמה שהצבעוניות הפולקלוריסטית גדושה מדי, ובהדרגה, האוזן מתמסרת ליחסים המרתקים בין הכינור לפסנתר, לקווים המלודיים המתוחים ולהרמוניה שמפתיעות לא אחת.
בין שתי היצירות מונחת, כאינטרמצו, היצירה לפסנתר סולו "אחרי ברהמס" שמורכבת משלושה אינטרמצי ברוח ברהמס שנכתבו לאורלי שחם. היצירות הן מעין מסע בזמן. אף שרק האינטרמצו הראשון מהשלושה מביא ציטוט ישיר מברהמס, בכל השלושה בולטת המחווה לרוחו של המלחין בן המאה ה–19. בפועל, נכתבה "אחרי ברהמס" ב–2015, וככל שמאזינים לה יותר מזהים את ההיתוך בין השפה של המחבר לזו של המלחין לו מוקדשת היצירה.
ברטוק ולוטוסלבסקי. כריסטיאן טצלף, כינור, עם תזמורת רדיו פינלנד בניצוח האנו לינטו / ערוץ מצו HD, שישי, 14.6, 19:55; שני, 17.6, 12:30.
כריסטיאן טצלף הוא הנסולן בנגינת שני הקונצ'רטי של ברטוק לכינור. כל הופעה שלו עם הקונצ'רטי האלה היא אירוע חגיגי, בפרט כשהוא מנגן עם תזמורת הרדיו המצוינת של פינלנד בניצוחו של האנו לינטו, מנצח מצוין שאינו נמצא בכותרות הראשיות, אבל מרבה להופיע ולהקליט. עוד בתוכנית הסימפוניה הרביעית, המאוחרת של ויטולד לוטוסלבסקי, המלחין הפולני שתמרן בחייו בין משיכתו למוזיקה חדשנית לאילוצי השלטון הקומוניסטי שהתנדד לה, והפיק מהתמרון תוצאה מעניינת.
עטיפת האלבום של אבנר דורמןצילום: Canary Classics