מכבי חיפה (כדורגל) – ויקיפדיה
הירוקה מהכרמל
(תכולה: 30,780)
של מכבי חיפה
מועדון הכדורגל של מכבי חיפה נוסד בחיפה ב-1913. תחילה, הצטרפה קבוצתה של מועצת הפועלים לקבוצת מכבי חיפה, אולם בשל חיכוכים הופרדו לשתי קבוצות: "מכבי" ו"הפועל" חיפה. מכבי נקראה באותן שנים "מכבי הגיבור חיפה", עד לשינוי שמה ל"מכבי חיפה" בשנות ה-40 והצטרפותה לאגודת מכבי חיפה.
ב-1927 טסה הקבוצה למסע משחקים בארצות הברית, במטרה לגייס כספים לעיר חיפה. הכסף גויס, אך מחצית משחקני הקבוצה העדיפו להישאר בארצות הברית. ב-1939 הוקמה הקבוצה מחדש, ולאחר 14 שנה, ב-1953, לבשה לראשונה תלבושת ירוקה שקיבלה מארצות הברית.
כוכבה של מכבי תל אביב, אלי פוקס, הצטרף לקבוצה בשנת 1954 והיה שחקן/מאמן. עד לשנות ה-60 המועדון לא בלט במיוחד, דילג בין הליגות הנמוכות לליגה הלאומית (הליגה הראשונה באותן השנים), ועמד בצילה של הפועל חיפה – קבוצת הכדורגל של ההסתדרות, שזכתה לתמיכתו והעדפתו של ראש העיר, אבא חושי.
בשנת 1942 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע המדינה, וספגה את ההפסד הגבוה ביותר בתולדות המפעל, 12:1 לבית"ר תל אביב.
אהרון אמר, כוכב הקבוצה בשנים 1956–1967
דני רום (שמולביץ), כוכב הקבוצה בשנים 1957–1973
בין השנים 1954–1963 הציגה הקבוצה כדורגל איכותי וסיגלה לעצמה סגנון משחק הרפתקני והתקפי המתבסס על טכניקה אישית גבוהה ומסירות קצרות בסגנון הברזילאי. ב-1962 זכתה הקבוצה בתואר ראשון אי פעם: היא ניצחה את מכבי תל אביב 5:2 במשחק גמר גביע המדינה החוזר, שנערך במרכז הספורט גבעת רם בירושלים לעיני 10,000 צופים (לאחר 0:0 במשחק הראשון). שנה לאחר מכן, הצליחה הקבוצה להעפיל שוב לגמר הגביע, אך הפסידה בתוצאה 0:1 ליריבה העירונית, הפועל חיפה. באותן שנים כוכבה הגדול ביותר של מכבי חיפה היה אהרון אמר ששיחק לצד שחקנים איכותיים דוגמת: אברהם מנצ'ל, אשר עלמני, ג'וני הרדי, זכריה בן צבי ושלום ואנו. אף על פי שחקניה האיכותיים וסגנון המשחק האטרקטיבי, לא הצליח המועדון לזכות בתואר האליפות והישגו הגדול ביותר היה המקום השלישי בטבלה בשנת 1958. אמר, שהיה כוכב בקנה מידה ארצי, זכה להערצה גדולה הן בעיר חיפה והן במדינת ישראל.
בשנת 1970, שלחה העיר חיפה ארבעה נציגים למונדיאל במקסיקו, שניים מהם שחקניה של מכבי חיפה: הבלם ישעיהו שווגר, והקשר ה"כׁלבוֹ" דני שמילו רום. בשנות ה-70 בלטו בקבוצה גם השחקנים: מרדכי לובצקי, שלמה בנאדו, אהרון גרשגורן, יחזקאל גרשוני, נתן הירש וקרול רוטנר.
בשנת 1971 העפילה הקבוצה לגמר הגביע בפעם הרביעית, אך הפסידה בתוצאה 1:2 להכח רמת גן.
בשנת 1977 הצטרף לקבוצה כוכב הפועל חיפה ונבחרת ישראל, יוחנן וולך. לאחר שוולך פרש ממשחק פעיל ב-1979, קיבל לידיו בהתנדבות מלאה את ניהול המועדון והיה גורם מרכזי ומכריע בעליית הקבוצה לליגה הראשונה וזכייתה בתארים רבים.
מכבי חיפה התבססה בעיקר על מחלקת הנוער, שהייתה אלופת המדינה לנוער בשנים 1975 ו-1979, והעלתה את רוב הקבוצה לבוגרים תוך מגמה ברורה להתברג בצמרת עם שחקני בית צעירים. הראשונים להופיע בבוגרים כבר בשנות ה-70 היו יוסי קרמר, אברהם אבוקרט ומשה סלקטר.
התבססות ותארים ראשונים: החל מ-1983
בשנות השמונים התבססה הקבוצה בליגה הראשונה, אך עד לשנת 1983 היא נחשבה לקבוצת אמצע-טבלה ומטה, ונעה בין הליגה הראשונה לשנייה. המהפך חל בשנת 1983 עם הגעתו של המאמן שלמה שרף לקבוצה.
באתי לערב סיום העונה, וראיתי שולחן אולי באורך של איזה 50 מטר עמוס עם גביעים. אחד חילק לשני גביע על זה שהם נשארו בליגה. אז קלטתי את הבעיה שאני צריך להתמודד איתה – לעשות להם סוויץ' בראש
— שלמה שרף, כתבה על היסטוריית הקבוצה בערוץ הספורט
בשנים 1984[1] ו-1985 זכתה הקבוצה בשתי האליפויות הראשונות שלה תחת הדרכתו של שלמה שרף. שלמה שרף, שדגל בצורת משחק התקפית, ונהג לשחק בהרכב התקפי עם שלושה חלוצים, היה בין המרכיבים העיקריים לזכייתה של מכבי חיפה באליפות ישראל – לראשונה בתולדותיה. הרכבה של הקבוצה שכמעט ולא השתנה לאורך העונה כלל את השחקנים הבאים: השוערים אבי רן וצדוק אברהמי, הבלמים יחזקל שירי, רפי אוסמו וירון פרסלני, מגנה הימני איתן אהרוני, הקשרים ברוך ממן, שלום לוי ואברהם אבוקרט, והחלוצים, משה סלקטר ורוני רוזנטל, שחקנים מתוצרת מחלקת הנוער של המועדון. כמו כן, צורף החלוץ זאהי ארמלי ממכבי שפרעם והמגן השמאלי ציון מרילי מהפועל ירושלים.
האליפות הראשונה הגיעה בהפתעה, שכן בית"ר ירושלים הובילה את הטבלה משך רוב העונה ומכבי חיפה הייתה בפיגור ניכר מאחוריה (הפער בין שתי הקבוצות עמד על 13 נקודות בתום סיבוב המשחקים הראשון). ברם, בישורת האחרונה, נקלעה בית"ר לרצף הפסדים ומכבי חיפה הצליחה לסגור את הפער. המהפך בצמרת הטבלה אירע במחזור ה-29 והלפני אחרון, כאשר בית"ר ירושלים שיחקה במגרשה הביתי מול הפועל תל אביב. מכבי חיפה שדלקה אחר ירושלים יצאה למשחק חוץ קשה מול הפועל יהוד, וניצחה 1:0 משער נגיחה של משה סלקטר. במקביל ובאופן מפתיע, ניצחה הפועל תל אביב 3:1 את בית"ר ירושלים, וההכרעה עברה למחזור האחרון. משחק האליפות, שנערך לעיניי 20 אלף צופים באצטדיון קריית אליעזר, שוחק נגד מכבי רמת עמידר שנאבקה נגד הירידה. המשחק הסתיים בניצחון 1:0 משער נגיחה נוסף של סלקטר.
שנה לאחר מכן, ב-1985, זכתה הקבוצה באליפות השנייה בצורה משכנעת כשהיא מביסה את הפועל כפר סבא 5:1 במשחק האליפות, שנערך באצטדיון קריית חיים. באותה השנה העפילה הקבוצה לגמר גביע המדינה בפעם החמישית, אך הפסידה 0:1 לבית"ר ירושלים. באותה שנה זכתה הקבוצה בראשות הבית באינטרטוטו. בשנת 1986 לא זכתה הקבוצה באליפות, לאחר שבמשחק הליגה האחרון נגד הפועל תל אביב הפסידה 0:1 משער שנוי במחלוקת של גילי לנדאו בדקה ה-86. מכבי חיפה, שהייתה זקוקה לתיקו על מנת לזכות באליפות, הפסידה במשחק ואת האליפות.
בשנת 1987 העפילה מכבי חיפה לגמר הגביע בפעם השישית, אך גם הפעם לא הצליחה לזכות בתואר, לאחר שסיימה בתיקו 3 עם מכבי תל אביב והפסידה 3:4 בדו-קרב בעיטות עונשין.
ב-11 ביולי 1987 נהרג שוערה של מכבי חיפה, אבי רן, בתאונה ימית בכנרת. אובדנו היה מכה קשה לקבוצה, שכן השוער הצעיר נחשב להבטחה גדולה ולגדול שועריה של הקבוצה בכל הזמנים.
ראובן עטר, מכוכבי הקבוצה בשנים 1986–1994
בשנת 1988 הביסה מכבי חיפה את מכבי תל אביב בתוצאה 10:0, כשזאהי ארמלי כובש ארבעה שערים[2], ובשנת 1989 זכתה באליפות נוספת תחת הדרכתו של אמציה לבקוביץ'. באותה שנה העפילה הקבוצה לגמר הגביע בפעם השביעית, שם פגשה את בית"ר ירושלים בשחזור הגמר מ-1985. משחק זה זכור כאחד ממשחקי הגמר המרתקים בתולדות גמר הגביע. בתום הזמן החוקי התוצאה הייתה 2:2, בהארכה נכבשו עוד שני שערים, אחד לכל קבוצה, ולבסוף בית"ר ניצחה 4:3 בדו-קרב בעיטות עונשין.
בשנות התשעים החל המועדון להתמקצע ולהתאים עצמו לסטנדרטים אירופאים. בנוסף, הקבוצה התחזקה בשחקנים זרים, לאחר ששונה התקנון כך ששיתופם הותר. קריסת מסך הברזל באותה תקופה איפשרה החתמת כמה כדורגלנים ממזרח אירופה אשר הפכו למובילים בהמשך. ב-1991 זכתה מכבי חיפה באליפות רביעית. באותה שנה העפילה הקבוצה לגמר הגביע בפעם השמינית, שם פגשה את הפועל פתח תקווה. מכבי חיפה פיגרה 0:1 אך הצליחה למחוק את הפיגור וניצחה 3:1, ובכך זכתה בדאבל היחיד בתולדות המועדון, תוך שהיא מציגה שלישיית קישור כשרונית שכללה את אייל ברקוביץ', ראובן עטר וטל בנין. בשער בלט שוער הרכש האוקראיני ויקטור צ'אנוב, שהוחתם במקומו של גיורא אנטמן לאחר שהקבוצה הובסה 0:5 על ידי מכבי נתניה.
הרכישה על ידי שחר: החל משנת 1992
יעקב שחר, נשיא המועדון משנת 1992
אייל ברקוביץ', שחקן בית מסמליה של מכבי חיפה, מעברו לסאות'המפטון קיבע את מכבי חיפה כ"מקפצה לאירופה" אך גם סימן את פתח 7 השנים השחונות
ב-1992 נמכרה מחלקת הכדורגל של מכבי חיפה מידי אגודת מכבי חיפה לידיים פרטיות, איש העסקים יעקב שחר, שהיה הספונסר שלה מאמצע שנות השמונים. שחר, שמכהן עד היום כנשיא המועדון, העניק לקבוצה גב מנהלתי וכלכלי, והחיל על המועדון סטנדרטי עבודה אירופאים.
התואר הראשון בתקופת שחר הושג ב-1993 כאשר מכבי חיפה זכתה בגביע המדינה לאחר ניצחון 1:0 על מכבי תל אביב משער של ראובן עטר במשחק הגמר. בעקבות הזכייה, העפילה הקבוצה לטורניר גביע אירופה למחזיקות גביע. במסגרת הטורניר של עונת 1993/1994 ניצחה הקבוצה את טורפדו מוסקבה ואת פארמה, אך הודחה נגד האחרונה בדו-קרב פנדלים. תחת הדרכתו של גיורא שפיגל זכתה הקבוצה באליפות ללא הפסד ליגה, תוך צבירת 95 נקודות (מתוך 117 אפשריות) וכיבוש 97 שערים. אחד המשחקים הזכורים באותה עונה הוא הניצחון 0:5 על מכבי תל אביב במשחק העונה[3]. באותה עונה שברה הקבוצה שיאים ישראלים רבים: 28 ניצחונות בעונה, 46 משחקי ליגה רצופים ללא הפסד (מ-1993 עד 1995), הפרש שערים של 70+ ו-81% אחוזי הצלחה בליגה. סגל הקבוצה כלל אז את השוער רפי כהן; את שחקני ההגנה מרקו בלבול, משה גלאם, אלון חרזי, רומן פץ, איתן אהרוני ואריק בנאדו; בקישור את אייל ברקוביץ' (שזכה בתואר "שחקן העונה"), רוני לוי, ראובן עטר, סרגיי קנדאורוב ואלון חזן; ובהתקפה את אלון מזרחי (שזכה בתואר מלך השערים עם 28 כיבושים), איוון גצקו ושי הולצמן. קבוצה זו נבחרה לקבוצת היובל בסקר שערך ערוץ הספורט.
בעונת 1994/1995 עזבו מזרחי ועטר את מכבי חיפה, ובמקומם הגיעו חיים רביבו ועופר שטרית. הקבוצה הציגה אמנם כדורגל אטרקטיבי אך הפסידה את האליפות למכבי תל אביב. בסוף אותה עונה היא ניצחה את הפועל חיפה 2:0 וזכתה בגביע המדינה הרביעי בתולדותיה.
שבע השנים השחונות: 1995–2001
אדורם קייסי, מגינה השמאלי של הקבוצה משך 11 שנים
יוסי בניון, כוכב הקבוצה בשנים 1998–2002 וקפטן הקבוצה בשנים 2014–2016.
לאחר הזכייה בגביע בשנת 1995, נכנסה מכבי חיפה לתקופה בת שבע שנים ללא זכייה בתואר האליפות, בהן רוב כוכביה נמכרו לאירופה. בשנת 1998 פוטר גיורא שפיגל בעקבות עונה בינונית של הקבוצה ולאחר תבוסה ביתית 0–4 מול הפועל כפר סבא. מחליפו של שפיגל היה דניאל בריילובסקי. תחת הדרכתו של בריילובסקי זכתה הקבוצה בגביע המדינה ב-1998 (לאחר ניצחון 2–0 בהארכה על הפועל ירושלים). בסוף העונה הצטרף לקבוצה יוסי בניון, שסומן ככוכב העתיד של הכדורגל הישראלי, כאשר בעלי מכבי חיפה יעקב שחר ובעלי הפועל באר שבע אלי ז'ינו סיכמו על חלוקה ברווחים כאשר בניון יושבח ויימכר לקבוצה אירופאית.
בעונת 1998/1999 מונה דושאן אוהרין למנג'ר הקבוצה. אוהרין הוביל את מכבי חיפה, בצוותא עם בריילובסקי, לרבע גמר גביע המחזיקות לאחר ניצחונות מרשימים על הקבוצות פריז סן-ז'רמן וריד, וזאת כשהיא מתבססת בעיקרה על שחקנים ישראלים צעירים יחסית כיוסי בניון שהגיע מהפועל באר שבע, יניב קטן, אלירן אלקיים וניר דוידוביץ' לצד ישראלים מנוסים מעט יותר כאלון מזרחי ואדורם קייסי ושחקנים זרים שלא תרמו תרומה בולטת כאיברהים דורו ורדובן הרומטקו. בשנה זאת, נפצע שוער המשנה של הקבוצה יהודה בוארון בתאונת דרכים קשה. לאחר כמה חודשים של תרדמת התעורר בוארון, ולאחר הליך שיקום היה ברור שלא יוכל לחזור למשחק פעיל.
בעונת 1999/2000 מונה אלי כהן למאמן והובאו שחקני רכש זרים דוגמת סרגיי קלשצ'נקו, רדוסלב מיכאלסקי, ריימונדס ז'וטאוטאס ויז'י בז'צ'ק. בעונה זו השיגה הקבוצה ניצחונות מרשימים בתוצאות גבוהות (5–2 נגד הפועל פתח תקווה ו-7–0 נגד עירוני ראשון לציון ומכבי נתניה) והקבוצה כבשה 86 שערים. ברם, לקראת סוף העונה החלה הקבוצה להפסיד במשחקים קריטיים. כהן התפטר ופינה מקומו לעוזרו, שחקן העבר, רוני לוי. את העונה סיימה הקבוצה ללא תואר, במקום השני, אחרי הפועל תל אביב שזכתה בדאבל.
שש שנות התהילה: 2001–2006
אריק בנדו, קפטן הקבוצה בשנים 2000–2006 ואחד מגדולי הכדורגלנים של המועדון בכל הזמנים
לפני עונת 2000/2001 עלו מספר שמות מועמדים לאימון הקבוצה, ביניהם זאב זלצר, אך לבסוף הוחלט למנות את מאמן מכבי תל אביב המפוטר, אברהם גרנט. תחת הדרכתו של גרנט זכתה הקבוצה ב-2 אליפויות רצופות (2001 ו-2002) תוך הצגת עליונות הן מבחינת הסגל והן מבחינת היכולת. בחיפה בלטו אז בקישור יוסי בניון ("שחקן העונה" ב-2001, עם 13 שערים ו-13 בישולים), ג'ובאני רוסו ("שחקן העונה" ב-2002, עם 5 שערים ו-10 בישולים), ריימונדאס ז'וטאוטאס, ננאד פראליה, ואליד באדיר וראובן עטר הוותיק. בהתקפה בלטו איגביני יעקובו, יניב קטן, סרגיי קלשצ'נקו ורפי כהן. בהגנה בלטו אבישי ז'אנו, אלון חרזי, אריק בנאדו, אנדריי אוסטרובסקי ואדורם קייסי. בשער שיחקו לסירוגין דודו אוואט וניר דוידוביץ' עקב פציעותיו של האחרון.
במוקדמות ליגת האלופות ב-2001, הצליחה מכבי חיפה להעפיל לסיבוב המוקדמות השלישי שלפני שלב הבתים והייתה אמורה לשחק נגד ליברפול, אחרי שניצחה את פ.צ. האקה מפינלנד בשני משחקים, 1:0 במשחק החוץ ו-4:0 בקריית אליעזר. אך לאחר שהתברר שהקבוצה שיתפה את ואליד באדיר במשחק הביתי שלא כחוק, מכיוון שהוא הורחק משלושה משחקים במסגרות אירופאיות בעקבות כרטיס אדום שקיבל במשחקה של הקבוצה נגד ויטסה ארנהם במסגרת גביע אופ"א שנה לפני כן, תוצאת משחק הגומלין בוטלה והוחלפה בהפסד טכני 0:3. מכבי חיפה הודחה מאירופה והאקה היא זו שהמשיכה לצמד מפגשים מול ליברפול בשלב זה. אירוע זה זכור כ"פרשת הפקס", משום שהנחיות אופ"א לגבי איסור שיתופו של באדיר במשחקים מול האקה הגיעו למשרדי הקבוצה באמצעות פקס, אך לא הובנו כראוי[4].
ב-2002 העפילה מכבי חיפה לגמר גביע המדינה בפעם ה-12, שם פגשה את יריבתה הוותיקה, מכבי תל אביב. למרות יכולת מצוינת של הקבוצה באותה עונה וזכייה באליפות, לא הצליחה הקבוצה לזכות בגביע כשהפסידה לתל אביב 4:5 בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר תיקו נטול שערים, ובכך נמנע ממנה דאבל שני. ב-2002 מינה יעקב שחר את איתמר צ'יזיק למנכ"ל המועדון במקום חנן שפגט.
גרנט עזב את מכבי חיפה לאחר שמונה למאמן נבחרת ישראל, ובמקומו מונה יצחק שום. שום הוביל את מכבי חיפה לשלב הבתים בליגת האלופות לראשונה בתולדות הכדורגל הישראלי (לאחר ניצחונות על בלשינה בוברויסק ושטורם גראץ). בשל המצב הביטחוני, מכבי חיפה אירחה את משחקי הבית שלה באצטדיון GSP בקפריסין[5]. ב-18 בספטמבר 2002, במשחק הראשון של קבוצה ישראלית אי פעם בשלב הבתים של המפעל, הפסידה מכבי חיפה 2:5 למנצ'סטר יונייטד, לאחר שהובילה 1:0 משער של יניב קטן, במשחק שהתקיים באצטדיון אולד טראפורד[6]. בהמשך, הנחילה הקבוצה תבוסות לאולימפיאקוס ולמנצ'סטר יונייטד בתוצאה 3:0 (הראשונה משלושער של איגביני יעקובו, והשנייה משערים של יניב קטן, ריימונדאס ז'וטאוטאס ויעקובו)[7][8]. מול סגנית אלופת אירופה באייר לברקוזן הפסידה הקבוצה בתוצאות נמוכות (0:2 ו-1:2). הקבוצה סיימה במקום השלישי בבית, ועברה לשחק בסיבוב השלישי של גביע אופ"א, אך הובסה על ידי א.א.ק. אתונה, והודחה מאירופה[9].
ניר דוידוביץ', שוערה הראשון של הקבוצה מ-1997 ועד 2013 ושחקן העונה של 2003/2004
בליגה, למרות קרב צמוד בין מכבי חיפה למכבי תל אביב, הקבוצה לא זכתה בתואר האליפות בגלל הפרש שערים נחות, והסתפקה בגביע הטוטו. בתום העונה עזב שום את מכבי חיפה לאחר שקיבל הצעה לאמן את הקבוצה היוונית פנאתינייקוס. בעקבות עזיבתו של שום, החליט יעקב שחר למנות את מאמן הנוער רוני לוי כמאמן הקבוצה הבוגרת, ותחת הדרכתו הקבוצה זכתה ב-3 אליפויות רצופות. בעונת 2003/2004 הקבוצה זכתה באליפות בפער של 6 נקודות מהסגנית מכבי תל אביב. למרות זאת, זכה לוי לביקורת על הסגנון המשעמם יחסית של קבוצתו, והשוער ניר דוידוביץ' זכה בתואר שחקן העונה.
לפני תחילת עונת 2004/2005 חיפה כמעט והעפילה שוב לליגת האלופות, אך שער שספגה נגד רוזנבורג בדקה ה-89 כפה הארכה ומנע זאת ממנה; במשחק הגומלין שהתקיים באצטדיון רמת גן ב-24 באוגוסט 2004, מכבי חיפה הצליחה לעלות ליתרון 2:0 כבר במחצית הראשונה, על אף שהמגן השמאלי נג'ואן גרייב הורחק בדקה ה-25. בדקה ה-59 הפסקת חשמל באצטדיון גרמה להאפלת המגרש ולהפסקת המשחק למשך 10 דקות. בדקה ה-89 הפסקת חשמל נוספת הובילה להפסקת המשחק פעם שנייה, ועם חידושו רוזנבורג הצליחה להבקיע שער מבעיטה חופשית שכפה הארכה. בהארכה רוזנבורג כבשה שני שערים נוספים, ניצחה לבסוף 2:3 והדיחה את מכבי חיפה מהמפעל[10][11].
בליגה הציגה הקבוצה עליונות על פני שאר הקבוצות. מתחילת העונה הייתה המועמדת הוודאית לזכייה באליפות, ואכן זכתה בתום העונה בהפרש ניכר על סגניתה. שחקן העונה נבחר להיות הקשר עידן טל שכבש 13 שערים. במקביל, רוב שחקניה הישראלים של מכבי חיפה, השתתפו בקמפיין של נבחרת ישראל בכדורגל להעפיל למונדיאל 2006. באחד ממשחקי הנבחרת, פתחו בהרכב לא פחות מ-7 שחקנים של מכבי חיפה.
אלון חרזי, מגדולי כדורגלני מכבי חיפה בכל הזמנים
את עונת 2005/2006 פתחה מכבי חיפה בסערה והשלימה הישג נדיר כאשר סיימה את הסיבוב הראשון עם מאזן מושלם של 11 ניצחונות מתוך 11 משחקים. בתואר הראשון שלה בעונה זו זכתה ב-15 במרץ 2006 כשזכתה בגביע הטוטו. בתואר האליפות העשירי במספר זכתה ב-22 באפריל 2006. את העונה סיימה הקבוצה עם 16 נקודות יותר מהפועל תל אביב שבמקום השני, ובכך שברה את שיאה של בית"ר ירושלים שעמד על 15 נקודות הפרש בין האלופה לבין המקום השני. שחקן העונה נבחר להיות גוסטבו בוקולי, עם 12 שערים ו-10 בישולים.
בשנים 2003–2006 כיכבו בחיפה השוער ניר דוידוביץ', הבלמים אריק בנאדו ואלון חרזי, המגינים חיים מגרשווילי (עד 2007) ואדורם קייסי (למעט 2004/2005), הקשרים ואליד באדיר (עד 2005), שאבייר דירסאו (למעט 2003), עידן טל, ג'ובאני רוסו (עד 2005 וב-2007/2008), גוסטבו בוקולי (מ-2004), מיכאל זנדברג (עד 2006) והחלוצים אליניב ברדה (עד 2005), יניב קטן ורוברטו קולאוטי (עד 2007).
הצלחות וכישלונות: 2006–2012
יניב קטן, קפטן הקבוצה בשנים 2006–2014
בעונת 2006/2007 עזבו את חיפה הקפטן הוותיק אריק בנאדו ומיכאל זנדברג (שעברו לבית"ר ירושלים) והקשר עידן טל (שעבר לבולטון וונדררס). עזיבתם פגעה קשות ביכולת הקבוצה, בעיקר בליגה. באותה עונה לא הצליחה מכבי חיפה להעפיל לליגת האלופות, אחרי שהוגרלה לשחק נגד ליברפול, אך הצליחה להעפיל לשמינית גמר גביע אופ"א, אחרי שניצחה בין השאר את צסק"א מוסקבה, אותה ניצחה 1:0 באצטדיון בלומפילד (אחרי תיקו 0:0 בחוץ). בשמינית הודחה על ידי אספניול. בליגה לעומת זאת, מכבי חיפה הציגה יכולת חלשה והגנה חדירה, וסיימה רק במקום החמישי, שהקנה לה כרטיס לאינטרטוטו, שם הודחה בסיבוב השני.
בעונת 2007/2008 זכתה מכבי חיפה בפעם הרביעית בהיסטוריה שלה בגביע הטוטו לאחר שניצחה בגמר את בני סכנין 2:0 אך הציגה יכולת לא טובה בליגה. בעקבות זאת הודיעה הקבוצה כי המאמן רוני לוי לא ימשיך בתפקידו, ומחליפו יהיה אלישע לוי. ביולי 2008 נבחר המנכ"ל של מכבי חיפה, איתמר צ'יזיק, לכהן כאחד מ-14 הנציגים בהנהלת ה-ECA, ארגון הגג של מועדוני הצמרת באירופה[12].
בעונת 2008/2009, תחת הדרכתו של אלישע לוי, זכתה מכבי חיפה באליפות ה-11 בתולדותיה, לאחר שתי עונות ללא זכייה בתואר זה ובתום מאבק צמוד עם הפועל תל אביב על האליפות, במהלכו התחלפה הקבוצה במקום הראשון מספר פעמים. בחלקים מסוימים מהעונה הציגה מכבי חיפה סגנון משחק הגנתי ומבוקר, אך בסיבוב הראשון ובמחזורי הסיום הציגה יכולת טובה יותר והבטיחה את האליפות מחזור אחד לסיום העונה. בנוסף, הגיעה מכבי חיפה לגמר גביע המדינה, אולם הפסידה 1:2 לבית"ר ירושלים, והחמיצה הזדמנות לזכות בדאבל.
בפתיחת עונת 2009/2010 העפילה הקבוצה בפעם השנייה בתולדותיה לליגת האלופות, לאחר שעברה את גלנטורן הצפון אירית בסיבוב המוקדמות השני, את אקטובה הקזחית בסיבוב השלישי (לאחר שהייתה כבר בפיגור 3:0 במשחק הביתי, וניצחה לבסוף 3:4)[13], ואת רד בול זלצבורג האוסטרית בשלב הפלייאוף לאחר שניצחה אותה פעמיים[14]. בהגרלת שלב הבתים הוגרלה מכבי חיפה עם יובנטוס, באיירן מינכן ובורדו. בניגוד להעפלתה הקודמת, הפעם הורכבה הקבוצה ממספר ישראלים צעירים, כדוגמת בירם כיאל, אייל גולסה ומוחמד גאדיר, והוביל אותה יניב קטן, שהיה שותף גם להעפלה הקודמת של הקבוצה. מכבי חיפה אירחה את המשחקים באצטדיון רמת גן, והפסידה בכל ששת משחקיה, כאשר חמישה מתוכם הסתיימו בתוצאה 0:1, וסיימה עם מאזן שערים שלילי של 0:8. בכך הייתה לקבוצה הראשונה בתולדות ליגת האלופות שסיימה את שלב הבתים ללא נקודה או שער לזכותה[15]. במשחק המחזור השישי והאחרון נגד בורדו, נערך טקס פרידה לכבוד אלון חרזי, שנכנס כמחליף בדקה ה-71 ופרש לאחריו ממשחק פעיל[15].
בליגה, אף על פי שהובילה רוב העונה, ואף שברה את שיא הספיגה הנמוכה עם 16 שערים בלבד ב-35 משחקי ליגה[16], הפסידה מכבי חיפה את האליפות ברגע האחרון באופן דרמטי להפועל תל אביב בגלל שיטת הקיזוז והפרש שערים, אחרי שסיימה בתיקו 1:1 עם בני יהודה במחזור האחרון[17]. בסיום אותה עונה עזבו אותה כוכביה – שלומי ארבייטמן, דקל קינן, ג'ורג' טישיירה ובירם כיאל – לקבוצות כדורגל באירופה.
בעונת 2011/2010 שיחקה מכבי חיפה בסיבוב השלישי במוקדמות הליגה האירופית נגד דינמו מינסק. במשחק הראשון בקריית אליעזר ניצחה הקבוצה 1:0, ובגומלין נוצחה 1:3 והודחה מהליגה האירופית. עונה זו הסתמנה במכת פציעות מחד, אך בשילוב שחקנים צעירים מאידך, בהם תומר חמד, שלומי אזולאי, טאלב טוואטחה, סנטיהו סלליך ומוחמד גאדיר. בסיום אותה עונה זכתה מכבי חיפה באליפות ה-12 שלה, כשבהגנה בלטו אריק בנאדו הוותיק לצד אנדריי פילאבסקי ואייל משומר ובהתקפה שחקניה הבולטים של מכבי חיפה היו ליאור רפאלוב (כדורגלן העונה, 11 שערים) ותומר חמד (13 שערים, 5 בישולים). כמו כן, הגיעה הקבוצה לגמר גביע המדינה, אך הפסידה 0:1 להפועל תל אביב, והחמיצה הזדמנות לזכות בדאבל.
רבים משחקניה הבולטים של מכבי חיפה נטשו את הקבוצה לאחר אותה אליפות, ביניהם רפאלוב וחמד, ולקראת העונה הבאה הקבוצה נחלשה יחסית. בתחילת עונת 2012/2011 הוגרלה הקבוצה לשחק מול גנק הבלגית בפלייאוף העלייה לשלב הבתים של ליגת האלופות. במשחק הראשון באצטדיון רמת גן ניצחה חיפה 2:1, ניצחון שבדיעבד לא הספיק לגומלין בבלגיה שהסתיים בניצחון 4:1 לגנק בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים לאחר 120 דקות שבהן הייתה התוצאה 2:1 לגנק (3:3 בסיכום הכללי). למרות ההדחה, העפילה מכבי חיפה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים של הליגה האירופית, והוגרלה לבית הכולל את שאלקה 04, סטיאווה בוקרשט וא.א.ק. לרנקה. שם, על אף שני ניצחונות בסיבוב הראשון, כשלה להעפיל לסיבוב הבא, במקביל לאי הצלחה במשחקי הליגה המקומית. את העונה בליגה סיימה מכבי חיפה במקום החמישי. כמו כן הקבוצה העפילה לגמר הגביע בפעם ה-15 שם פגשה שוב את הפועל תל אביב בשחזור הגמר מהשנה שעברה, והפסידה 1:2 לאחר שספגה שער בתוספת הזמן.
המעבר לאצטדיון סמי עופר והשנים השחונות
חן עזרא, מקשריה הבולטים של מכבי חיפה בשנים 2012–2016
דקל קינן, קפטן הקבוצה בשנים 2016–2018
בסיום העונה נפרד המאמן אלישע לוי מהקבוצה, ובמקומו מונה כוכב הקבוצה בעבר, ראובן עטר, אך בפתיחת עונת 2012/2013 רשמה מכבי חיפה את פתיחת העונה הגרועה בתולדותיה עם ניצחון בודד, ארבע תוצאות תיקו וארבעה הפסדים. כתוצאה מכך, לאחר המחזור התשיעי, פוטר עטר מתפקידו ובמקומו מונה אריק בנאדו, מאמן קבוצת הנוער וקפטן מכבי חיפה בעבר, למאמן הקבוצה. תחת הדרכתו של בנאדו חל שיפור ניכר ביכולת ובתוצאות של הקבוצה, והיא זינקה מהמקום הלפני האחרון בטבלה עד למקום השני. בסוף העונה פרש השוער הוותיק ניר דוידוביץ' ששיחק כל הקריירה שלו במכבי חיפה ונחשב לסמל של המועדון.
ב-25 ביולי 2013, במוקדמות הליגה האירופית, הביסה מכבי חיפה במשחק החוץ את חזאר לנקראן בתוצאה 8–0 (במחצית היא הובילה 6–0, שיא ישראלי) ובכך קבעה את הניצחון הגבוה ביותר של קבוצה ישראלית באירופה. בעקבות ניצחון זה והניצחונות על ונטספילס הלטבית ואסטרה ג'ורג'יו הרומנית, עלתה הקבוצה לשלב הבתים של הליגה האירופית שם הוגרלה לבית הכולל את פאוק סלוניקי היוונית, א.ז. אלקמאר ההולנדית ושחטאר קאראגנדי הקזחית. מכבי חיפה סיימה במקום השלישי עם חמש נקודות והודחה.
את עונת 2013/2014 הקבוצה סיימה במקום החמישי בליגה, ולא הצליחה להעפיל למפעלים האירופיים. ב-14 במאי 2014, במחזור הלפני אחרון של העונה, נפרדה מכבי חיפה מהאצטדיון הביתי שלה ב-50 שנים האחרונות, קריית אליעזר, כששיחקה מול מכבי תל אביב. לפני המשחק נערך טקס פרידה מהאצטדיון, שכלל את הצגתם של שחקני הקבוצה שזכו באליפות הראשונה, מתן פרס על מפעל חיים לאשר עלמני והענקת חולצה על שם אבי רן לאביו, שהגיע לראשונה לאירוע של מכבי חיפה אחרי נתק ממושך. המשחק עצמו הסתיים בתוצאה 2–2[18].
בתום העונה, סיים אריק בנאדו את תפקידו כמאמן הקבוצה, ובמקומו מונה לתפקיד המאמן אלכסנדר סטנוייביץ' הסרבי. אחת ההחתמות הראשונות של סטנוייביץ' במכבי חיפה הייתה החזרתו של הקשר ההתקפי יוסי בניון, שפרץ במועדון והצליח בכדורגל האירופאי, לסגל הקבוצה[19]. יניב קטן, קפטן הקבוצה ושחקנה של הקבוצה במשך 25 שנים, החליט להודיע על פרישה מכדורגל[20].לקראת העונה מכרה הקבוצה כ-17,000 מנויים ובכך שברה את שיא מכירת המנויים לקבוצה ישראלית שהיה שייך למכבי תל אביב ועמד על 10,300 מנויים. ב-15 בספטמבר 2014 ערכה הקבוצה את משחקה הראשון באצטדיון סמי עופר, בו ניצחה את בני סכנין בתוצאה 4–2 לעיני 30,000 צופים[21]. עד אמצע העונה הקבוצה לא השיגה את התוצאות והיכולת המקוות, וסטנוייביץ' הציע את התפטרותו אך יעקב שחר סירב[22]. ב-28 בדצמבר לאחר הפסד ביתי לבית"ר ירושלים במסגרת המחזור ה-15, הפסדה השמיני של הקבוצה בליגה, הגיש סטנוייביץ' את התפטרותו. באותו יום מונה שחקנה לשעבר של הקבוצה מרקו בלבול לתפקיד מאמן הקבוצה[23]. תחת בלבול העפילה מכבי חיפה לפלייאוף העליון וסיימה במקום החמישי שלא מאפשר התחרות במסגרות אירופאיות. ככלל, למעט נוכחות הקהל הגדולה במשחקים, העונה נחשבה למאכזבת. בסיומה מונה רוני לוי למאמן הקבוצה.
לקראת העונה החדשה מכרה הקבוצה כ-18,000 מנויים ובכך שברה שוב את השיא הישראלי, אולם גם תחת הדרכתו של רוני לוי הציגה חיפה יכולת לא טובה ובעונת 2015/2016 סיימה במקום הרביעי. במהלך העונה ספגו שחקני חיפה 9 כרטיסים אדומים. ב-24 במאי 2016 זכתה הקבוצה בגביע המדינה בכדורגל לאחר ניצחון 1–0 על מכבי תל אביב ובכך שברה בצורת של 18 שנים ללא זכייה בגביע[24]. בדרך לגמר הדיחה מכבי חיפה את בית"ר ירושלים, הפועל חיפה, בני יהודה תל אביב והפועל באר שבע, כולן מליגת העל.
באוגוסט 2016 זכה המועדון ל"מגן הכבוד" שהוענק ליעקב שחר במעמד נשיא המדינה ראובן ריבלין, על עשייתו החברתית והצטיינותו במאבק נגד אלימות וגזענות[25].
שנות המשבר
ב-11 במאי 2016 מונה טור-כריסטיאן קרלסן הנורווגי לתפקיד המנהל הספורטיבי של הקבוצה. בעקבות חילוקי דעות בין המנהל הספורטיבי ובין המאמן, פוטר לוי מתפקידו[26], ובמקומו מונה רנה מלנסטיין, ההולנדי[27]. הקבוצה פתחה באופן בינוני את העונה אך השתפרה בהמשך עם ניצחונות על הפועל באר שבע, מכבי תל אביב והנחלת תבוסה 5–0 להפועל אשקלון. החל מדצמבר יכולת הקבוצה ירדה באופן חד, ובינואר הודחה מגביע המדינה. כתוצאה מכך, שחררה הקבוצה שחקנים רבים בחלון ההעברות והביאה שחקני רכש חדשים בהם עומר דמארי, אך גם מהלך זה לא עצר את הקריסה והקבוצה המשיכה להציג יכולת חלשה. בעקבות הפסד 0–3 להפועל חיפה בדרבי פוטר מלנסטיין. יום לאחר הפיטורים מונה גיא לוזון לתפקיד מאמן הקבוצה. תחת לוזון הקבוצה סיימה את העונה בפלייאוף העליון, במקום השישי.
לוזון המשיך גם לעונת 2017/2018, אך ב-9 בדצמבר 2017 פוטר מתפקידו, עקב יכולת חלשה שהציגה הקבוצה[28]. ב-24 בינואר 2018 מונה פרד רוטן ההולנדי לתפקיד המאמן[29]. ב-17 בפברואר 2018 הפסידה מכבי חיפה לבני סכנין מה שקבע רשמית כי הקבוצה תשחק בפלייאוף התחתון ותתמודד נגד הירידה[30], לראשונה לאחר 30 שנים בהם התמודדה רק בחלק העליון של הטבלה. בסוף העונה סיימה חיפה במקום ה-10 בליגה והנמוך ביותר שלה מאז עלתה לליגה הבכירה ב-1981.
רוטן המשיך לאמן את הקבוצה גם בתחילת עונת 2018/2019, בה השיגה רק תשע נקודות בשמונת המשחקים הראשונים. בעקבות התפטרותו של מוחמד אלאך מתפקיד המנהל המקצועי של הקבוצה, הודיע רוטן גם הוא על התפטרות[31]. ב-8 בנובמבר 2018 מונה אלי גוטמן לתפקיד המאמן. ב-3 בדצמבר, פחות מחודש לאחר מינויו, ויומיים לאחר הפסד הקבוצה 1–3 בדרבי להפועל חיפה, התפטר גוטמן מתפקידו בשל בעיות רפואיות והמלצות רופאיו לפרוש מאימון כדורגל[32]. לאחר התפטרותו של גוטמן, עוזר המאמן, איתי מרדכי, הדריך את הקבוצה במשך מספר משחקים, עד שב-19 בדצמבר מונה מרקו בלבול בשנית למאמן הקבוצה. בלבול חולל מהפך והשיג שיפור דרסטי הן בתוצאות והן ביכולת של הקבוצה. בסוף העונה הסדירה של 2018/2019 העפילה מכבי חיפה לפלייאוף העליון מהמקום השני.
מקורו של סמל המועדון הוא בארגון הספורט הציוני העולמי "מכבי". הסמל הוא למעשה האותיות מ.כ.ב.י. בתוך מגן דוד שמסמל את היהדות. במרבית שנותיה סמלה של הקבוצה היה כאמור סמל "מכבי" עם הכיתוב "חיפה" מתחתיו בצבע ירוק על גבי לבן או לבן על גבי ירוק. עם הצלחת המועדון בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 התווסף איור של אריה בצמוד לסמל, אולם איור זה הוסר. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, עם הצטרפות המועדון למשחקים באירופה שונה הסמל, והתווסף ציור של כדורגל משמאלו עם הכיתוב "מכבי חיפה מ.כ." בעברית ו-Maccabi Haifa F.C. באנגלית. בסיום עונת 2005/2006, עת זכתה הקבוצה באליפות ה-10 שלה, התווסף כוכב זהב מעל לסמלה. בסיום עונת 2009 עם זכייתה באליפות ה-11 שלה, שיחקה הקבוצה במשחק ההכתרה שלה עם הסמל המסורתי של המועדון כפי שהיה בתחילת שנות ה-80. בסיום עונת 2013, בשנת ה-100 של המועדון, התווספו עלי דפנה מסביב לסמל המשמשים כאות לניצחון ולתהילה עוד מימי המיתולוגיה היוונית. בנוסף, התווספה גם לוחית זהב המציינת את שנת הקמת המועדון ואת השנה הנוכחית (שנת ה-100 של המועדון).
הסמל המסורתי של מכבי חיפה
הסמל שעודכן ב-2006, עם כוכב לציון 10 אליפויות
הסמל לכבוד שנת ה-100 לייסוד מכבי חיפה, 2013/14
צבע המועדון
בתחילת פעילותו של מועדון הכדורגל, שיחקה הקבוצה בצבעים לבן-כחול, כאשר הצבע הלבן משמש בתור צבע בית והכחול כחוץ. בשנות ה-50 של המאה ה-20 יצא אביגדור הרשקוביץ מטעם המועדון למסע תרומות ברחבי ארצות הברית. הרשקוביץ' נפגש עם מיליונר יהודי בעל חנות לתלבושות ושאף להביא עמו גם תלבושות עבור השחקנים הוא התייעץ עם הנהלת הקבוצה לגבי צבע מסוים. הנהלת הקבוצה הבהירה חד משמעית כי הצבע איננו חשוב, ובלבד שלא יהיה אדום. זאת בשל היריבות עם קבוצת הפועל חיפה שכמו כל קבוצות הפועל לבשו תלבושות אדומות. צבעי המדים שנבחרו היו ירוק ולבן. עם המדים החדשים זכתה הקבוצה לרצף ניצחונות ומאז התקבעו צבעים אלה כצבעי המועדון.
במשך כל השנים מאז ועד היום הקפידה הנהלת המועדון על דומיננטיות הצבעים ירוק-לבן בתלבושות השחקנים, אולם במספר מקרים לבשו שחקני המועדון מדים בצבעים שונים. ב-25 בדצמבר 1976 במשחק נגד מכבי יפו שלבשה ירוק באותו משחק, נאלצה מכבי חיפה לשחק עם חולצות אדומות, אותן סיפקה לה הפועל פתח תקווה, בעלת האצטדיון. מכבי חיפה הפסידה 0–2 ומיעוט האוהדים שחזה במשחק האשים את התלבושות. בשנת 1998 שיחקה מכבי חיפה נגד הפועל כפר סבא בקרית אליעזר, כששחקני הקבוצה לבשו מדים מפוספסים בצבעים כחול-שחור, מכנסיים לבנים וגרביים מפוספסים בצבעים כחול-לבן. חיפה הפסידה באותו משחק 0–4.
בעונת 2005/6 נוספו מכנסיים וגרביים שחורים למדי הקבוצה ובעונת 2007/8 נוספה גם חולצה באותו צבע. השחור נוסף גם לדגלי האוהדים. למרות זאת, במשחקים רבים משחקת הקבוצה במדים על טהרת הירוק והלבן ללא הצבע השחור.
כ-30,000 אוהדי מכבי חיפה לפני פתיחת משחקה הראשון (15 בספטמבר 2014) של הקבוצה באצטדיון העירוני החדש בחיפה על שם סמי עופר בו ניצחה 4–2 את בני סכנין
אוהדי מכבי חיפה, 2002
אוהדי מכבי חיפה במשחק החוץ מול רד בול זלצבורג במוקדמות ליגת האלופות 2009/2010. חיפה ניצחה 2–1
מספר סקרים שנעשו במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 מצאו שמכבי חיפה היא הקבוצה האהודה ביותר בישראל[33].מכבי חיפה נחשבת כקבוצה האהודה ביותר גם בקרב המגזר הערבי[34].
בעונת האליפות 2008/2009 זכה הקהל של מכבי חיפה בתואר הקהל ההוגן של השנה[35].
לקראת עונת 2014/2015 והמעבר לאצטדיון סמי עופר, אוהדי מכבי חיפה שברו את שיא המנויים למשחקי קבוצת ספורט בישראל, כשרכשו למעלה מ-15,000 מנויים[36].
ארגוני אוהדים
סמל הארגון Green Apes
באופן היסטורי, הגוש המעודד של אוהדי הקבוצה ישבו במשחקי הבית באצטדיון קריית אליעזר ביציעים 11–12 שנקרא גם יציע ג', שנהפך לשם נרדף לגרעין הקשה והמסור של האוהדים. בשנת 2002 הוקם ארגון "הקופים הירוקים", שמהווה את חוג האוהדים המסור של מכבי חיפה, ותומך בקבוצת הכדורגל והכדורסל כאחד. חברי הארגון נהגו לשבת ביציע 11. עם המעבר לאצטדיון סמי עופר, חברי הארגון מתרכזים ביציע הצפוני של האצטדיון מאחורי השער הצפוני בגושים 105–106.
בשנת 2010, הוקם ארגון אוהדים נוסף, ה"אינפרנו ורדה", שחבריו ישבו ביציע 5א. באצטדיון סמי עופר חברי הארגון יושבים ביציע הדרומי של האצטדיון בגוש 124. מטרת הארגון היא לספק תמיכה נוספת בקבוצה, לצד ארגון "הקופים הירוקים".
בנוסף, למכבי חיפה מועדון אוהדים רשמי מטעם המועדון, שהוקם בעשור הראשון של המאה ה-21, ומונה כ-20,000 חברים[37]. למועדון ישנם תומכים גם מחוץ לישראל, והקשר עימם נשמר על ידי רכישת פריטים מחנות המזכרות של המועדון, באמצעות אתר האינטרנט שלו[38].
ב-2014 הוקמה עמותת אוהדי מכבי חיפה. מטרות העמותה, כפי שנכתבו במסמכי היסוד שלה: "הקמת ארגון המאגד ומייצג את קהילת אוהדי מועדון הכדורגל מכבי חיפה. חיזוק ומיסוד מעמד האוהד כנדבך המרכזי עליו נשענת רוח המועדון. חיזוק ושימור מסורת המועדון תוך שמירה על האינטרסים של המועדון. מיגור האלימות והגזענות. הנגשת פעילות המועדון לקהל האוהדים ושימור צביונו העממי".
תקשורת קבוצה – אוהדים
בתחילת המאה ה-21 הקים המועדון אתר אינטרנט, הנערך על ידי ההיסטוריון של המועדון, יצחק הברמן. ב-2015 פתחה מכבי חיפה אתר אינטרנט חדש, שפועל לצד האתר הישן שמשמש כארכיון ומאגר מידע היסטורי.
החל מ-2011 מפעילה הקבוצה דף פייסבוק רשמי הכולל מידע, חדשות, תמונות, אפשרות להזמנת כרטיסים און-ליין וכן עדכון בזמן אמת על תוצאות משחקים. בפברואר 2011 פתח המועדון דף יוטיוב רשמי, בו מתפרסמים ראיונות של שחקנים והמאמן לפני ואחרי משחקים. פעם בחודש מעלה המועדון סרטון שנקרא מהדורת מכבי חיפה TV, ובו מוצג מה עבר על המועדון בשבועיים האחרונים, תוכניות להמשך ותקצירי משחקים.
במרץ 2016 הוציאה הקבוצה אפליקציה לטלפונים ניידים.
יצרני תלבושות וספונסרים ראשיים
מייצרת המדים
1983–1984 אדידס דרוקר זכריה קבלנות בע"מ[39]
1985–1992 וולוו
1992–1993 לוטו
1993–1996 ישראכרט
1996–1998 נייקי וולוו
1998[40]–2002 לוטו
2002–2004 הונדה
2004–2007 פומה
2007–2011 לוטו
2011–2018 נייקי
2018 - וולוו
משחק דרבי בין מכבי להפועל, חיפה, אצטדיון סמי עופר, 27 בינואר 2016
לשני המועדונים החיפאים העיקריים, הפועל חיפה ומכבי חיפה, יש היסטוריה ארוכה של יריבות עירונית סוערת הכוללת איבה הדדית וסכסוכי אוהדים; יריבות שנמשכה גם בשנים הרעות של הפועל חיפה, בהן שיחקה בליגה השנייה. שורשי היריבות נעוצים עמוק בתוך ההיסטוריה של שני המועדונים ובעיקר בזיהוי הפוליטי שלהם. הפועל הוקמה כקבוצת פועלים סוציאליסטית שזוהתה בעיקר עם ההסתדרות ועם שלטון מפא"י, הן הארצי והן המוניציפלי. הפועל זוהתה כקבוצתו של הממסד שנתמכה על ידי השלטונות. לפיכך, באופן טבעי, הפכה מכבי חיפה לקבוצה המקופחת, שבשל קיפוחה לכאורה על ידי השלטונות נאלצה להאבק על קיומה. על כן, בראשיתה הייתה היריבות העירונית בחיפה בין אלו ש"ידם קרובה לצלחת" לבין המקופחים והמדוכאים. ההבדלים בין המועדונים יצרו גם את ההבדלים בין האוהדים: אוהדי הפועל חיפה באופן מסורתי זוהו עם תנועות השמאל; רוב אוהדי הפועל היו בני המעמד הבינוני – פועלים בתעשיות השונות בחיפה וכן משכילים רבים ובעלי מקצועות חופשיים רבים. לעומתם, אוהדי מכבי חיפה זוהו ברובם כאנשי המעמד הבינוני-נמוך. בשנים האחרונות הטשטשו ההבדלים בין מחנות האוהדים, בעיקר בשל ההצלחות הרבות של מכבי חיפה, שהגדילו וגיוונו את קהל האוהדים שלה, אם כי עדיין ניתן להבחין בהבדלים בין קהלי האוהדים. בשנים האחרונות קיבלה היריבות בין שני המועדונים גוון יותר ספורטיבי והיא בולטת בעיקר בתקופות שלפני משחקי דרבי. למרות היריבות, מכבי זכתה באליפות השנייה שלה דווקא באצטדיון קריית חיים, מבצרה של הפועל.
היריבות עם מכבי תל אביב
מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 למכבי חיפה יש יריבות חזקה עם מכבי תל אביב על ההגמוניה של תנועת מכבי ישראל וכן גם של הכדורגל הישראלי בכלל ועל תואר מועדון הכדורגל הטוב ביותר בישראל. מכבי חיפה שואפת להדיח מעמדה זו את מכבי תל אביב, שהיא המועדון עם מספר התארים הגדול בארץ, ולהפוך למועדון המוביל בישראל, וזאת על ידי זכייה בתארים רבים וכן בהעפלה לשלבים המתקדמים בגביעי אירופה השונים (גביע מחזיקות הגביע, ליגת האלופות, גביע אופ"א). המאבק היה עיקש במיוחד בעונות בהן חיפה ותל אביב התחרו זו מול זו על תואר האליפות. בנוסף, הביסה חיפה את מכבי תל אביב במספר משחקים, בהם משחק ניצחונה בתוצאה 10–0 ב-1988 (משחק בו נקמה על הפסדה 2–10 בשנת 1949 והפסדה 0–7 בשנת 1952), וניצחונה בתוצאה 5–0 בעונת 1993/1994 בה זכתה חיפה באליפות ללא הפסד אך הודחה ממפעל גביע המדינה שלושה ימים לאחר הניצחון על ידי מכבי תל אביב בתוצאה 1–2 בקריית אליעזר, מקרה שחזר על עצמו לא פחות מעשר פעמים במפגשים במפעל גביע המדינה. הישגיה של מכבי חיפה בעשור הראשון של המאה ה-21 לצד החלשות של מכבי תל אביב (למעט עונת 2002/2003) ציננו את היריבות ביניהן, אך היריבות עם הפועל תל אביב, שהתחרתה בצמרת הטבלה בתקופה זו, התחזקה.
נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין עם שתי הקבוצות המשתתפות במשחק אלוף האלופים, מכבי חיפה והפועל באר שבע
אליפויות (12): 1983/1984, 1984/1985, 1988/1989, 1990/1991, 1993/1994, 2000/2001, 2001/2002, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, 2008/2009, 2010/2011
סגנות (7): 1985/1986, 1994/1995, 1995/1996, 1999/2000, 2002/2003, 2009/2010, 2012/2013
זכייה (6): 1961/1962, 1990/1991, 1992/1993, 1994/1995, 1997/1998, 2015/2016
סגנות (10): 1941/1942, 1962/1963, 1970/1971, 1984/1985, 1986/1987, 1988/1989, 2001/2002, 2008/2009, 2010/2011, 2011/2012
זכייה (4): 1993/1994, 2002/2003, 2005/2006, 2007/2008
סגנות (4): 1999/2000, 2003/2004, 2014/2015 ,2018/2019
זכייה (3): 1961, 1984, 1988
סגנות (2): 1983, 2016
זכייה (1): 1984/1985
סגנות (1): 1986/1987
עונות בליגה הראשונה – 58
עונות בליגת המשנה – 6
המיקום הנמוך ביותר – 7 בליגת המשנה
שיא ניצחונות לעונה – 28 (2009/2010)
שיא הפסדים לעונה – 16 (1973/1974)
שיא נקודות לעונה – 95 (1993/1994)
שיא שערים לעונה – 97 (1993/1994)
שיא הספיגה לעונה – 53 (1951/1952)
הפרש שיא לעונה – 70 (1993/1994)
הניצחון הגבוה ביותר – 10:0 על מכבי תל אביב (1987/1988)
ההפסד הגבוה ביותר – 0:9 מול הפועל פתח תקווה (1952/1953)
הפרש שיא מהמקום השני בסיום העונה – 16 נקודות (2005/2006, שיא משותף עם מכבי תל אביב)
שיא ניצחונות רצופים מפתיחת העונה - 11 (2005/2006, שיא משותף עם מכבי תל אביב)
זכייה באליפות ללא הפסד ליגה בעונה של 39 מחזורים – (1993/1994)
46 משחקי ליגה רצופים ללא הפסד – בין השנים 1993 ל-1994 (שיא ישראלי).
30 משחקי חוץ רצופים ללא הפסד – בין השנים 1993 ל-1995.
הקבוצה הישראלית הראשונה שזכתה בשש אליפויות בעשור אחד: בעונות 2000/2001, 2001/2002, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 ו-2008/2009
הקבוצה הישראלית הראשונה שהעפילה לליגת האלופות, והראשונה שעשתה זאת פעמיים – בעונות 2002/2003 ו-2009/2010.
הקבוצה הישראלית הראשונה שהשיגה ניצחון בשלב הבתים של גביע אופ"א, והיחידה שהעפילה לשמינית הגמר במתכונתו האחרונה – בעונת 2006/2007.
הקבוצה הישראלית היחידה שהעפילה לרבע גמר גביע אירופה למחזיקות גביע – בעונת 1998/1999.
סיימה את ששת משחקי שלב הבתים עם אפס נקודות ואפס שערים (שיא שלילי משותף עם דינמו זאגרב).
65 מחזורים רצופים של החזקה במקום הראשון בליגה – בין אוגוסט 2004 למאי 2006 (שיא ישראלי).
48 העפלות רצופות לשמינית גמר גביע המדינה: בין השנים 1966 ל-2013.
ספגה 16 שערים ב-35 מחזורים בעונת 2009/2010, מחזיקה בשיא ספיגת השערים הנמוכה ביותר למשחק: 0.46. בנוסף, זהו מספר השערים (העונתי הכולל) הנמוך ביותר שספגה חיפה בתולדותיה[16].
ספגה את ההפסד הגבוה ביותר בתולדות גביע ארץ-ישראל (כיום גביע המדינה): 12:1 לבית"ר תל אביב ב-1942
הניצחון הגבוה ביותר באירופה: 0:8 על חזאר לנקראן, זהו גם הניצחון הגבוה ביותר של קבוצה ישראלית באירופה[41].
ההפסד הגבוה ביותר באירופה: 4:0 מול ספורטינג ליסבון (1995), מול א.א.ק. אתונה (2002), מול ולנסיה (2003) ומול אספניול (2007)
ערך מורחב – מכבי חיפה במפעלים האירופיים
שלב הבתים (2): 2002/2003, 2009/2010 (שיא ישראלי משותף עם מכבי תל אביב)
מוקדמות (6): 1994/1995, 2001/2002, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2011/2012
מוקדמות (2): 2010/2011, 2016/2017
שלב הבתים (2): 2011/2012, 2013/2014
שמינית גמר (1): 2006/2007
סיבוב שני (1): 2003/2004,
סיבוב ראשון (3): 2000/2001, 2002/2003, 2004/2005
מוקדמות (1): 1996/1997
רבע גמר (1): 1998/1999
שמינית גמר (1): 1993/1994
סיבוב ראשון (1): 1995/1996
סיבוב שני (1): 2007/2008
סיבוב ראשון (1): 1999/2000
ראשות הבית (1): 1985/1986
סגנות הבית (2): 1986/1987, 1990/1991
מקום שלישי (1): 1991/1992
שיאן ההופעות בליגה: אלון חרזי, 495 הופעות
שיאן ההופעות לעונה: אדורם קייסי, 66 הופעות בכל המסגרות – 2002/2003
שיא ההופעות לשוער: ניר דוידוביץ', 386 הופעות
שיאן שערי ליגה: זאהי ארמלי, 90 שערים
שיאן שערים לעונה: אלון מזרחי, 28 שערים – 1993/1994; שלומי ארבייטמן, 28 שערים – 2009/2010
שיא בישולים לעונה: אלון חזן, 16 בישולים – 1993/1994; יוסי בניון, 16 בישולים – 1999/2000; ג'ובאני רוסו, 16 בישולים – 2003/2004
שיא שערים באירופה: אלון מזרחי ויניב קטן – 15 שערים
שיאן שערים למשחק: אהרון גרשגורן, 6 נגד הפועל קריית שמונה, 1965
שיאן שערים - שחקן זר: סרגיי קנדאורוב, 52 שערים, מתוכם 40 שערי ליגה
שיאן אי-ספיגה (דקות ללא שער ברציפות): גיורא אנטמן, 1003 דקות – 1988/1989
שיאן אי-ספיגה בעונה: ניר דוידוביץ', 16 שערים ב-35 משחקים, 2009/2010
הכדורגלן הישראלי המעוטר ביותר: אריק בנדו, 17 תארים (9 אליפויות, 4 גביעי מדינה ו-4 גביעי טוטו)[42] ואלון חרזי, 17 תארים (9 אליפויות, 3 גביעי המדינה ו-5 גביעי טוטו)
להלן עשרת השחקנים ששיחקו הכי הרבה משחקי ליגה במדי מכבי חיפה, נכון ל-20 בספטמבר 2013. שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים במכבי חיפה.
1 אלון חרזי 1990–1997
1998–2009 495
2 יניב קטן 1998–2014 440
3 אריק בנאדו 1993–1994
2010–2011 399
4 אברהם אבוקרט 1977–1993 396
5 ניר דוידוביץ' 1994–2013 386
6 איתן אהרוני 1978–1989
1990–1994 369
7 ישעיהו שווגר 1962–1976 360
8 אהרון גרשגורן 1964–1978 334
9 ברוך ממן 1974–1985 303
יוסי קרמר 1974–1985
1988–1989 303
שיאני שערים
להלן עשרת השחקנים שהבקיעו הכי הרבה שערי ליגה במדי מכבי חיפה, נכון ל-8 בנובמבר 2018.
יחס שערים למשחק
שנות פעילות במכבי חיפה
1 זאהי ארמלי 90 179 0.5 1982–1989
2 דני שמולביץ' רום 78 283 0.28 1958–1973
יניב קטן 78 467 0.17 1998–2014
4 ראובן עטר 72 281 0.26 2000–2002, 1997, 1986–1994
5 ג'וני הרדי 70 193 0.36 1951–1963
6 יוסי בניון 66 189 0.35 2014–2016, 1998–2002
7 אברהם מנצ'ל 64 225 0.28 1952–1965
8 אלון מזרחי 63 91 0.69 1997–1999, 1995–1996, 1993–1994
9 ישעיהו הלד 60 250 0.24 1949–1964
10 משה סלקטר 56 204 0.27 1989, 1979–1987
זוכים בתואר מלך השערים במדי מכבי חיפה
1958/1959 אהרון אמר 17
1987/1988 זאהי ארמלי 25
1993/1994 אלון מזרחי 28
1994/1995 חיים רביבו 17 יחד עם עמיר תורג'מן מעירוני אשדוד
1995/1996 חיים רביבו 26
1997/1998 אלון מזרחי 18
2004/2005 רוברטו קולאוטי 19
2009/2010 שלומי ארבייטמן 28
כדורגלנים בולטים בתולדות המועדון
נתוני ההופעות והשערים מתייחסים למשחקי ליגה בלבד ונכונים ל-7 במאי 2017. המיון הראשוני הוא לפי מספר הופעות. שחקנים מודגשים עדיין פעילים במועדון.
אלון חרזי ישראל
ישראל בלם, מגן ימני 1990–2009 495 29
יניב קטן ישראל
ישראל קשר / חלוץ 1998–2014 467 79
אברהם אבוקרט ישראל
ישראל קשר 1973–1993 396 10
ישראל בלם 1993–1994
2010–2011 383 9
ניר דוידוביץ' ישראל
ישראל שוער 1995–2013 374 0
איתן אהרוני ישראל
ישראל מגן ימני 1978–1989
1990–1994 368 7
ישעיהו שווגר ישראל
ישראל בלם 1962–1976 360 11
אהרון גרשגורן ישראל
ישראל קשר 1964–1978 334 27
ברוך ממן ישראל
ישראל קשר 1964–1978 303 45
יוסי קרמר ישראל
ישראל מגן 1974–1989 303 7
גוסטבו בוקולי ברזיל
ישראל קשר 2004–2015 289 34
דקל קינן ישראל
ישראל בלם 2002–2010
2012–2018 273 21
אבישי ז'אנו ישראל
ישראל מגן ימני 1995–2004 244 15
אייל משומר ישראל
ישראל מגן ימני 2006–2017 233 9
אדורם קייסי ישראל
ישראל מגן שמאלי 1996–2007 225 23
מרקו בלבול ישראל
ישראל מגן 1986–2002 217 2
משה סלקטר ישראל
ישראל חלוץ 1979–1987 204 56
יחזקאל גרשוני ישראל
ישראל שוער 1958–1970
1971–1972 204 0
אייל ברקוביץ' ישראל
ישראל קשר 1990–1996 192 36
יוסי בניון ישראל
ישראל קשר 1998–2002
2014–2016 189 66
רפי אוסמו ישראל
ישראל בלם 1980–1992 181 3
זאהי ארמלי ישראל
ישראל חלוץ 1982–1989 179 90
ליאור רפאלוב ישראל
ישראל קשר 2004–2011 163 32
אבי רן ישראל
ישראל שוער 1981–1987 146 0
ישראל קשר 1992–1997 144 18
ואליד באדיר ישראל
ישראל קשר 2000–2005 141 28
רוני רוזנטל ישראל
ישראל חלוץ 1980–1986 138 38
עופר מזרחי ישראל
ישראל חלוץ 1986–1993 133 37
אהרן אמר ישראל
ישראל חלוץ 1956–1967 132 35
משה גלאם ישראל
ישראל מגן שמאלי 1993–1997 131 16
ראובן עטר ישראל
ישראל קשר 1986–1994
2002–2000 129 72
ג'ובאני רוסו קרואטיה
קרואטיה קשר 2001–2005
2007–2008 129 25
שלומי ארבייטמן ישראל
ישראל חלוץ 2005–2010 126 50
אלון חזן ישראל
ישראל קשר 1992–1996 119 20
סרגיי קנדאורוב אוקראינה
אוקראינה קשר 1993–1997 118 40
מיכאל זנדברג ישראל
ישראל קשר 2002–2006 116 33
עידן טל ישראל
ישראל קשר 2003–2006 109 30
פיטר מסיללה דרום אפריקה
דרא"פ מגן שמאלי 2007–2011 108 2
בירם כיאל ישראל
ישראל קשר 2006–2010 92 6
אלון מזרחי ישראל
ישראל חלוץ 1993–1994
1997–1997 91 63
טל בנין ישראל
ישראל קשר 1989–1992 91 17
רפי כהן ישראל
ישראל שוער 1993–1996 91 0
רוברטו קולאוטי ארגנטינה
ישראל חלוץ 2004–2007 90 39
ריימונדס ז'וטאוטאס ליטא
ליטא קשר אחורי 1999–2003 88 4
ויקטור צ'אנוב ברית המועצות
אוקראינה שוער 1990–1993 78 0
ולדימיר דבאלישווילי גאורגיה
גאורגיה חלוץ 2009–2012 75 37
סרגיי קלשצ'נקו מולדובה
מולדובה חלוץ 1999–2001 71 29
דודו אוואט ישראל
ישראל שוער 1996–1997
2001–2003 60 0
חיים רביבו ישראל
ישראל קשר / חלוץ 1994–1996 57 46
דניאל בריילובסקי ארגנטינה
ישראל קשר 1986–1988 56 11
איגביני יעקובו ניגריה
ניגריה חלוץ 2000–2003 50 25
ראו גם: רשימת כדורגלני מכבי חיפה בעלי ערך בוויקיפדיה
נטע לביא, קפטן הקבוצה משנת 2018.
1963–1977 ישראל
ישעיהו שווגר
1978–1979 ישראל
עודד בלוש
1979 ישראל
ירון פרסלני
1979–1982 ישראל
1982–1983 ישראל
1983–1985 ישראל
1985–1986 ישראל
אברהם אבוקרט
1991–1994 ישראל
1994–1996 ישראל
1996–1997 ישראל
1997–1998 אוקראינה
סרגיי קנדאורוב
1998–2000 ישראל
2000–2006 ישראל
2006–2014 ישראל
2014–2016 ישראל
2016–2017 ישראל
2018-2017 ישראל
2018- ישראל
זוכים בתואר כדורגלן העונה במדי מכבי חיפה
1984/1985 משה סלקטר אליפות
1985/1986 אבי רן סגנות שוער
1988/1989 ניר קלינגר אליפות
1990/1991 טל בנין דאבל
1993/1994 אייל ברקוביץ' אליפות כבש 10 שערים ובישל 13
1994/1995 חיים רביבו גביע המדינה, סגנות הליגה כבש 17 שערים ובישל 7
1995/1996 חיים רביבו סגנות כבש 26 שערים ובישל 9
2000/2001 יוסי בניון אליפות כבש 13 שערים ובישל 13
2001/2002 ג'ובאני רוסו אליפות כבש 5 שערים ובישל 10
2003/2004 ניר דוידוביץ' אליפות שוער
2004/2005 עידן טל אליפות כבש 13 שערים ובישל 2
2005/2006 גוסטבו בוקולי אליפות כבש 12 שערים ובישל 10
2010/2011 ליאור רפאלוב אליפות כבש 11 שערים ובישל 2 [43]
= מלך השערים באותה עונה
= שחקן שאינו ישראלי
לפחות 35 מאמנים שונים הדריכו את שחקני מועדון הכדורגל החיפאי החל משנות ה-40 ועד ימינו (ב-47 קדנציות) להלן רשימת המאמנים של מכבי חיפה:
הערות/זכיות
ישראל (איז'ו) שוורץ ישראל
ישראל 1946–1947
טורנטאואר הונגריה
הונגריה 1950–1952
אוטו שלפנברג אוסטריה
ישראל 1952–1954
אלי פוקס ישראל
ישראל 1954–1956 "גביע הנשיא" (1955)
אנדור קיש הונגריה
הונגריה 1956–1957
אריה קוך יוגוסלביה
ישראל 1957–1959
דוד פרקש צ'כיה
ישראל 1959–1961 "גביע סוכות"
אלכס פורבס סקוטלנד
סקוטלנד 1961–1962
הונגריה 1962
ישראל 1962–1963 גביע המדינה (1961/1962)
ואסילי ספאסוב בולגריה
בולגריה 1963–1965
ישראל חליבנר ישראל
ישראל 1965
אברהם מנצ'ל ישראל
ישראל 1965–1969
אדמונד שמילוביץ ישראל
ישראל 1969–1970
ג'וני (יונתן) הרדי ישראל
ישראל 1970–1972
ישראל 1972
ישראל 1972–1974
ישראל 1974–1975
שמעון שנהר (שלפנברג) ישראל
ישראל 1975–1977
משה ששון ישראל
ישראל 1977
ישראל 1977–1978
ערן קוליק ישראל
ישראל 1978–1979
מרדכי שפיגלר ישראל
ישראל 1979
ישראל 1979–1982
ג'ק מנסל אנגליה
אנגליה 1982–1983
ישראל 1983
שלמה שרף ישראל
ישראל 1983–1987 אליפות המדינה (1983/1984, 1984/1985)
"גביע ליליאן" (1984)
ישראל 1987–1988
אמציה לבקוביץ' ישראל
ישראל 1988–1990 אליפות המדינה (1988/1989)
ישראל 1990–1992 אליפות המדינה (1990/1991)
גביע המדינה (1990/1991)
גיורא שפיגל ישראל
ישראל 1992–1998 גביע המדינה (1992/1993)
העפלה לשמינית גמר גביע אירופה למחזיקות (1993/1994)
אליפות המדינה (1993/1994)
גביע הטוטו (1993/1994)
גביע המדינה (1994/1995)
ישראל 1998 גביע המדינה (1997/1998)
דושאן אוהרין צ'כיה
צ'כיה 1998–1999 העפלה לרבע גמר גביע אירופה למחזיקות (1998/1999)
ישראל 1999
ישראל 1999–2000
אחוזי הצלחה[1]
ישראל 2000 7 52.3%
ישראל 2000–2002 71 73.7% אליפות המדינה (2000/2001, 2001/2002 )
יצחק שום ישראל
ישראל 2002–2003 33 69.7% העפלה לליגת האלופות (2002/2003)
ישראל 2003–2008 165 70.6% גביע הטוטו (2003/2004, 2005/2006)
אליפות המדינה (2003/2004, 2004/2005, 2005/2006)
אלישע לוי ישראל
ישראל 2008–2012 140 69.5% גביע הטוטו (2007/2008)
אליפות המדינה (2008/2009)
העפלה לליגת האלופות (2009/2010)
אליפות המדינה (2010/2011)
ישראל 2012 9 25.9%
ישראל 2012–2014 63 59.8%
אלכסנדר סטנוייביץ' סרביה
סרביה 2014 15 42.2%
ישראל 2014–2015 21 49.2%
ישראל 2015–2016 36 49.1% גביע המדינה (2015/2016)
רנה מלנסטיין הולנד
הולנד 2016–2017 22 43.9%
גיא לוזון ישראל
ישראל 2017 27 39.5%
רוב מאס הולנד
הולנד 2017–2018 6 22.2% מאמן זמני
פרד רוטן הולנד
הולנד 2018 22 30.0%
הולנד 2018 1 0% מאמן זמני
אלי גוטמן ישראל
ישראל 2018[2] 2 50%
איתי מרדכי ישראל
ישראל 2018 3 44.4% מאמן זמני
ישראל 2018– היום 3 100%
‏1. אחוזי הצלחה במשחקי ליגה: אחוז הנקודות שנצברו מתוך סך הנקודות האפשריות.
‏2. נכון ל-20 בדצמבר 2018
שלמה שרף – האיש שהפך את חיפה למועדון צמרת בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, זכה ב-3 אליפויות ודאבל
גיורא שפיגל - מאמן הקבוצה בעונת 1993/1994 בה זכתה הקבוצה באליפות ללא הפסד
אברהם גרנט – שתי אליפויות רצופות לאחר 7 שנים ללא תואר
רוני לוי – המאמן שהוביל את חיפה ל-3 אליפויות רצופות וגביע המדינה בשלוש קדנציות
אלישע לוי, המאמן בין 2008 ל-2012, זכה בשתי אליפויות והוביל את חיפה לליגת האלופות
סגל נוכחי
נכון ל-17 בספטמבר 2018
4 הולנד
קשר גל אלברמן
קשר סינטאיהו סלליך
8 צ'ילה
קשר מנואל איטורה
קשר כרים פריי
מגן סאן מנחם
13 אוסטרליה
חלוץ ניקיטה רוקאביציה[44]
14 קמרון
קשר ז'ורז' מנדז'ק
קשר מוחמד אבו פאני
קשר רועי קהת
מגן רז מאיר
26 קמרון
מגן ארנסט מבוקה
28 ישראל
קשר מקסים פלקושצ'נקו
31 ישראל
קשר נטע לביא (קפטן)
קשר טימותי מוזי
55 ישראל
שוער עומרי גלזר
מחלקת הנוער של מכבי חיפה מונה למעלה מ-1,000 כדורגלנים צעירים המתאמנים בקבוצות בשנתונים השונים. המועדון פועל בשיתוף פעולה עם כפר הנוער "גלים" שנמצא בדרום חיפה. בפנימיית כפר גלים נמצאים כדורגלנים הגרים רחוק מחיפה. בסיום כל עונה נבחר השחקן המצטיין של כל אחת מהקבוצות הצעירות. מכבי חיפה נותנת חסות ל-20 בתי ספר לכדורגל בארץ.
מחלקת הנוער של מכבי חיפה נחשבת לאחת הטובות בארץ, ומלבד זכייה בתארים רבים, גידלה שחקנים רבים שהפכו לשחקני מפתח מצטיינים במכבי חיפה בפרט ובכדורגל הישראלי בכלל.
המנהל המקצועי של מחלקת הנוער הוא שמואל חנין. מאמן קבוצת הנוער הבכירה הוא איתי מרדכי[45].
קבוצות מחלקת הנוער לעונת 2017/18
מנהל מקצועי של מחלקת הנוער: שמוליק חנין
מנהל מחלקת הנוער: יניב כהן
מאמן/מאמנים
מכבי חיפה שמואל ליגת העל לנוער אמיר סופר (זמני)
מכבי חיפה יואל נערים א' ליגת העל ערן ססי
מכבי חיפה שמעון ליגה נערים א' ארצית צפון אוהד רוזלס
מכבי חיפה גולדשנפלד נערים ב' ארצית דרום אברהם אבוקרט
מכבי חיפה יהויכים נערים ב' ארצית צפון ענבל כנפו-נימני
מכבי חיפה מקס נערים ג' שרון יוסי ג'אנח
מכבי חיפה גולדשנפלד נערים ג' חוף אריק מלכה
מכבי חיפה מיכאל ילדים א' שרון יורם בסר
מכבי חיפה גולדשנפלד ילדים א' חוף ליעד לבנסולד
מכבי חיפה אפרים ילדים ב' מפרץ אביב כנפו
מכבי חיפה גולדשנפלד ילדים ב' מרכז ליעד לבנסולד
מכבי חיפה עודד ילדים ג' שרון גיא בוגנים
מכבי חיפה גולדשנפלד ילדים ג' חוף שמעון הרוש
מכבי חיפה ישעיהו טרום ילדים א' שרון מתן אלמליח
מכבי חיפה גולדשנפלד טרום ילדים א' שרון לירן אהרון
מכבי חיפה חיים טרום ילדים ב' שרון מנשה חיים
מכבי חיפה טרום ילדים ב' צפון טל קווילר
קבוצת הנוער של מכבי חיפה משחקת בליגת העל בכדורגל לנוער, ומובילה את טבלת הקבוצות הזוכות בגביע המדינה לנוער יחד עם קבוצת הנוער של מכבי תל אביב:
אליפויות[46] (9) (שיא משותף): 1998/1999, 2002/2003, 2003/2004, 2008/2009, 2009/2010, 2012/2013, 2013/2014, 2015/2016, 2016/2017
גביעי מדינה (5): 1998/1999, 1999/2000, 2002/2003, 2012/2013, 2013/2014
קבוצת הנוער מכבי "שמואל" חיפה רשמה הישג חסר תקדים בכדורגל הישראלי (בליגות לנוער) כאשר לקחה פעמיים דאבל[47] ברציפות, בעונות 2012/2013 ו-2013/2014.
קבוצת הנערים של מכבי חיפה (עד גיל 14) זכתה ב-2004 בטורניר גביע החלב לאחר שניצחה בגמר את קבוצת הנערים של אברטון האנגלית בתוצאה 1:5.
קבוצת מכבי חיפה "שמואל" זכתה ב-2016 בגביע אינסל[48].
אביב הברון, הירוקים: מכבי חיפה, כל הסיפור, ספרי עליית הגג, 1992
זוהיר בהלול, רמי ברוש, יגאל ביטון, האנציקלופדיה לכדורגל ישראלי, כרך ג', עמ' 65 - 92, הוצאת ישראגול, 2011
מדיה וקבצים בנושא מכבי חיפה בוויקישיתוף
אתר האינטרנט הרשמי של מכבי חיפה
מועדון כדורגל מכבי חיפה, ברשת החברתית פייסבוק
מכבי חיפה באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
"הדרך לתהילה", על בנייתה של מכבי חיפה, יוחנן וולך, אתר ספורטאנטר
^ מרדכי אלון‏, 30 שנה לאליפות הראשונה, באתר וואלה! NEWS‏, 26 במאי 2014
^ הצגה על זמנית: 5:0 ענק למכבי חיפה על מכבי תל אביב, באתר ספורט 5
^ מכבי חיפה – האקה 0:4, באתר ynet, 1 באוגוסט 2001
משה גוזגל, חיפה הודחה על ידי אופ"א מליגת האלופות, באתר ynet, 3 באוגוסט 2001
משה גוזגל, גור מוטולה, הפקס מאופ"א מוכיח – חיפה אשמה, באתר ynet, 4 באוגוסט 2001
^ דורון ברגרפרוינד, אשר גולדברג, סופית: מכבי חיפה תארח בקפריסין, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2002
^ נועם שיזף, ליגת האלופות: מנצ'סטר יונייטד – מכבי חיפה 2:5, באתר ynet, 18 בספטמבר 2002
^ יצחק הברמן, מכבי חיפה מול אולימפיאקוס, באתר הרשמי של מכבי חיפה
^ יצחק הברמן, מכבי חיפה מול מנצ`סטר יונייטד, באתר הרשמי של מכבי חיפה
^ גביע אופ"א: מכבי חיפה – אא"ק אתונה 4:1, באתר ynet, 12 בדצמבר 2012
^ גור מוטולה, מוק' ליגת האלופות: מכבי חיפה – רוזנבורג 3:2, באתר ynet, 25 באוגוסט 2004
^ יצחק הברמן, מכבי חיפה מול רוזנבורג, באתר הרשמי של מכבי חיפה
^ יונתן הללי, יעקב זיו, צ'יזיק נבחר להנהלת התאחדות המועדונים האירופית, באתר nrg‏, 8 ביולי 2007
^ חיפה בשלב הבא עם 3:4 וקאמבק ענק מול אקטובה, באתר ONE‏, 4 באוגוסט 2009
^ הירוקים חוגגים: מכבי חיפה שוב בליגת האלופות, באתר ONE‏, 25 באוגוסט 2009
^ 15.0 15.1 דורון בן דור, ‏סיימה על האפס: חיפה שברה שיא שלילי בצ'מפיונס, באתר ONE‏, 8 בדצמבר 2009
^ 16.0 16.1 עוזי דן, שווה בדיקה | זאת לא רק הכמות, באתר הארץ, 2 ביוני 2010
^ עדי סרדס, הלכה האליפות: חיפה סיימה ב-1:1 מול בני יהודה, באתר ynet, 15 במאי 2010
^ מסיבת סיום: אלבום התמונות מיום הפרידה מקרית אליעזר, באתר ערוץ הספורט, ‏14 במאי 2014
משה בוקר, 2:2 בין מכבי חיפה למכבי תל אביב, באתר הארץ, 14 במאי 2014
^ גידי ליפקין, ‏זה קורה: יוסי בניון סיכם לשנתיים במכבי חיפה, באתר ONE‏, 6 ביוני 2014
^ איציק יצחקי‏, מכבי חיפה: יניב קטן הודיע על פרישה: "חוויתי רגעים גדולים", באתר וואלה! NEWS‏, 19 ביוני 2014
^ שמעון אלבז, הענק הירוק: מכבי חיפה חנכה את האצטדיון החדש עם 2:4 על בני סכנין., באתר ynet, 15 בספטמבר 2014
^ אופירה אסייג, ‏סטנוייביץ' ביקש להתפטר, יעקב שחר סירב, באתר ONE‏, 23 בנובמבר 2014
^ תומר לוי, ‏סטנוייביץ' עזב, מרקו בלבול המאמן החדש של מכבי חיפה, באתר ערוץ הספורט, ‏28 בדצמבר 2014
^ מגן הכבוד - ביחס לקהל ולקהילה, האתר הרשמי של מכבי חיפה, 10 באוגוסט 2016
^ שמעון אלבז, רוני לוי סיים את דרכו במכבי חיפה, באתר ynet, 27 ביולי 2016
^ רנה מולנסטיין מונה למאמן החדש של מכבי חיפה, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2016
^ הודעה באתר הרשמי של מכבי חיפה, 9 בדצמבר 2017
^ איציק יצחקי‏, מכבי חיפה הודיעה: פרד רוטן סיכם לשנה וחצי כמאמן הקבוצה, באתר וואלה! NEWS‏, 24 בינואר 2018
^ דורון בן דור, ‏בפלייאוף התחתון: מכבי חיפה נכנעה 1:0 לסכנין, באתר ONE‏, 17 בפברואר 2017
^ שלמה וייס‏, מכבי חיפה הודיעה שפרד רוטן התפטר: "מרגיש מחויב למו אלאך", באתר וואלה! NEWS‏, 1 בנובמבר 2018
^ שמעון אלבז, אלי גוטמן התפטר ממכבי חיפה, באתר ynet, 3 בדצמבר 2018,
אור בוקר, אלי גוטמן עוזב את מכבי חיפה ופורש מאימון מסיבות רפואיות, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2018.
^ "הארץ" : מכבי חיפה היא הקבוצה הכי אהודה בישראל, האתר הרשמי של מכבי חיפה, מצטט את הארץ, 24 באוגוסט 2005
טל וולק, ‏סקר "גלובס": מכבי חיפה היא הקבוצה הכי אהודה בישראל, באתר גלובס, 14 באוגוסט 2007
אורי קופר, הקבוצה של המדינה, באתר ynet, 22 במרץ 2012
^ "מיהי הקבוצה של המדינה - וואלה! ספורט". וואלה! ספורט (בעברית). בדיקה אחרונה ב-2 ביוני 2017.
^ מעריב ספורט, ע"מ 2, 22 ביוני 2009
^ תומר לוי, ‏תתחדשו: מכבי חיפה בפני עונה בלתי נשכחת, באתר ‏mako‏‏, ‏16 בספטמבר 2014‏
דורון בן דור, ‏טירוף בחיפה: היעד החדש – 18 אלף מנויים, באתר ONE‏, 16 בספטמבר 2014
^ האתר הרשמי של מכבי חיפה, מועדון האוהדים מכבי חיפה – 2005/2006
^ האתר הרשמי של מכבי חיפה, 400 פריטים ומזכרות ממתינות לאוהדים בחנות המועדון, 16 באוקטובר 2008
^ ענבל מנור, איציק יצחקי, לכבוד יום ההולדת ה-70 של יעקב שחר: המקדמה של שחר על הגאידמקים, באתר וואלה!, 6 באפריל 2011
^ במשחק במחזור הראשון שיחקה עם פרסומת של חברת הרץ שבבעלות יעקב שחר
^ מכבי חיפה הביסה 0:8 את חזאר לנקרא, באתר nrg‏, 25 ביולי 2013
^ רון עמיקם, "מעריב השבוע", 14 במאי 2015
^ שחקני ליגת העל קבעו: ליאור רפאלוב שחקן העונה, באתר nrg‏, 16 במאי 2011
^ לרוקאביציה מעמד תושב ארעי ולכן אינו נחשב לזר.
^ איתי מרדכי מונה למאמן קבוצת הנוער, באתר הרשמי של מכבי חיפה, 1 ביוני 2015
^ לפי כתבה באתר הרשמי של מכב חיפה (אפריל 2017), קבוצת הנוער זכתה ב-14 אליפויות נוער ו-12 אליפיות בליגת העל לנוער מאז הקמת הליגה הלאומית ב-1983.
^ מיני אימפריה / ההיסטוריה של מחלקת הנוער במכבי חיפה, האתר הרשמי של מכבי חיפה.
^ קבוצת הנוער זכתה בטורניר האינסל קאפ היוקרתי, באתר הרשמי של מכבי חיפה, 24 ביולי 2016.
דף זה מוגן ויכולים לערוך אותו רק משתמשים רשומים בעלי ותק של ארבעה ימים לפחות. הסיבה להגנה היא: השחתות רבות. ייתכן שתמצאו פרטים נוספים ביומן ההגנות. אם אתם סבורים שיש לשנות את תוכן הדף, אנא ציינו זאת בדף השיחה.
אוחזר מתוך "https://he.wikipedia.org/w/index.php?title=מכבי_חיפה_(כדורגל)&oldid=25280433"
נערך לאחרונה ב־13 באפריל 2019, בשעה 17:13