קיץ בלונדון: יום חמישי | בלונדון יש
צודק מי שאומר שכשנהנים, הזמן עובר מהר. צודקת גם מי שאומרת שכשנהנים מאוד – בחופשה קיצית מושלמת בעיר הטובה בעולם – הזמן עובר בטיל. זה היום החמישי של השבוע שלכם בלונדון, והגיע הזמן לראות מה פה קורה פה. מלמעלה. מהכי למעלה שיש. כבר ביקרנו במסעדה שמשקיפה על לונדון מהקומה ה-40 ביום הראשון של הטיול, אבל אם אפשר להתרומם עוד קצת, כל הדרך אל הקומה ה-72 של הבניין הכי גבוה באירופה, למה לעצור?
הכי גבוה באירופה. מבט מהקומה ה-72 של בניין השארד
נקודת התצפית בבניין ה- Shard החדש נפתחה רק לפני כמה חודשים – ומייד הפכה לאטרקציה הלוהטת ביותר בעיר, גם בקרב מקומיים (מעמד שה’לונדון איי’, נניח, מעולם לא זכה לו). זה כנראה המיפוי המבולגן של לונדון ובליל התקופות הארכיטקטוניות שעושים ממנה יעד מושלם לתצפותים – וכזה שהכרטיסים נמכרים אליו מראש ומהר, בעיקר בסופי שבוע. מזל! שהיום רק יום חמישי, ויש לנו צ’אנס לראות את העיר היפה הזו מזווית חדשה – ולהתאהב בה עוד קצת.
בליל של תקופות ארכיטקטוניות. תצפות על נקודת התצפית
בצהריים אנחנו סוף סוף עושים קצת שוק. יש בלונדון המון שווקים וכולם מאוד שווים, ועוד נבקר בכמה בהמשך השבוע – אבל שוק האוכל Borough Market הוא שוק כיפי במיוחד. סיבוב בשוק, שמתמחה בקולינריה איכותית ומציע טעימות מכל מטבחי העולם, הוא חוויה גסטרונומית מעוררת חושים; יש שם דוכנים צבעוניים של ירקות ופירות נדירים, דוכנים מפתים של דגים ופירות ים מעולים, מאפיות, קונדיטוריות, חנויות גבינה, חנויות קפה והמון מקומות לאכול בהם ארוחת צהריים בלתי נשכחת.
במיוחד אני אוהבת: את הדוכן הספרדי שמגיש פאייה עסיסית עם פירות ים או צ’ורוס מתוק בתוספת נדיבה של שוקולד חלב נוזלי, את הדוכן הגרמני-שוייצרי שצולה גוש גבינה צהובה על הגריל ומגיש ממנה פרוסות נמסות לצד תפוחי אדמה וחמוצים (הם קוראים לזה ‘רקלט’, אני קוראת לזה ‘עוד, בבקשה’) ואת דוכני האלכוהול שמתחלפים כל הזמן – בחורף מגישים שם פרוסקו מבעבע וחגיגי, בקיץ זה בדרך-כלל הקוקטייל הבריטי פימ’ס (מי שלא מכיר: באמת שהגיע הזמן).
חוויה גסטרונומית מעוררת חושים – ודחף בלתי נשלט לגבינה
התארגנות קצרצרה במלון המפנק שלכם, ואנחנו זורמים לכיוון התיאטרות בווסט אנד כדי לתפוס את אחד ממחזות הזמר שרצים עכשיו בעיר. יש הרבה אופציות, אבל זה השבוע האחרון שבו אפשר לראות את ‘ויוה פוראבר’, מחזמר המבוסס על שיריהן של הספייס גירלז. הייתי בפרימיירה שלו (כן, גם הגירלז עצמן היו), והיה משעשע: התסריט מספר על ארבע חברות משכונה מאתגרת ועל החלום שלהן לנצח באיזה סוג של ’אקס פקטור’, והביצוע משלב אנקדוטות קוקניות סטייל ‘בילי אליוט’ עם חוויית פיל-גוד מרוממת בסגנון ‘מאמא מיה’.
מבוסס על שיריהן של הספייס גירלז. 'ויוה פוראבר’
מחיאות כפיים סוערות, ואנחנו צועדים איזה עשר דקות לכיוון קובנט גארדן. הנה התור ל- Dishoom, מסעדה הודית מודרנית שלא לוקחת הזמנות מראש אבל פתוחה, יחסית ללונדון, עד מאוחר. הקהילה ההודית בלונדון מהווה כמעט שבעה אחוזים מכלל אוכלוסיית הבירה האנגלית, ועל הרקע הזה יש פה המון מסעדות הודיות – אבל ‘דישום’ היא לא עוד הודית קלאסית, אלא “בית-קפה פרסי בסגנון בומביי” עם תפריט ססגוני ואווירה עדכנית.
לאסי בריאות עם בננה, מנגו ושיבולת שועל. Dishoom
מבקשים מהמלצר: תבשיל תפוחי אדמה וצ’אטני בלחמנייה; עוף ברימון, ליים וצ’ילי; לאסי בריאות עם בננה, מנגו ושיבולת שועל; בליני מי ורדים, ליצ’י ופטל. יאללה, חזרה למלון – יש עוד הרבה בילויים במסלול של מחר.