מה זה טוקו – פירוש המילה טוקו ,פרוש, הסבר, משמעות והגדרה | מילון ספיר
האם התכוונת ל- טקו
טוֹקוֹגְרַפְיָה [מש]
בדיקה הנעשית בנשים בהיריון כדי לבדוק את דופֶק העובּר, את תנועותיו ואת התכווצוּיות רחם האם
טוּקוּ
טוקוס שחור כנף
סוג מכרסמים ממשפחת הקטֵנומִיִים. הם חפרניים, גדולים ואוגרי מזון במחילות; שוכני הרים ומישורים וניזונים מן הצומח. משמיעים קול: "טוּקוּ־ טוּקוּ" ומכאן שמם. תפוצתם בּדרום אָמֵריקה Ctenomys
טִקְטוּק [עח]
1. הַשמָעת דפיקות קצוּבות - במיוּחד של שָעון: טִקטוּק השעון מפריע לו להירדם
2. הדפּסה במכונת כתיבה (מיוּשן): טִקטוּק המסמכים על-ידי המזכּירה נעשׂה במהירות
טִקְטֵק
ראה: מטַקטֵק
טוקוס שחור כנף [עח]
בעל כנף שפחת עופות ממסדרת נקראים
טֵקְסְט [מש]
1. נוסַח כּתוּב של סֵפֶר או תעוּדה וכד': קראנו את הטֵקסְט, ושינינוּ מעט את הניסוּחַ
2. גִרסה, דברים כִּכתָבָם
3. תמליל, מילים של יצירה מוּזיקָלית
4. התווים המודפסים של יצירה מוזיקָלית (ראו: מלל)
טִקְסִיּוּת [עח]
הקפּדה על גינוּני טֶקֶס: האֵירוּעַ נערך בטִקסִיוּת טַקְסִימֶטֶר [מש] [ז'] מונֵה נסיעה טַקְסָן [עח] [ש"ע; טַקסָנית, טַקסָנים, טַקסָנִיות] (טקס) מי שמנצח על הטֶקֶס טָר [ש"ע; ז'] יונק, עֵז בּר מן הגדולים שבעִזים. אורכו שני מ' וגובהו כמטר, צבעו בגוני החום וקרניו ארוכות. שוכן בהרים סַלעיים ואורח חייו דומה לחיי שאר העִזים. תפוצתו בהרי ההימָלָיה Hemitragus jenlahicus טֵרָא, טֵרָא בָּייט [מש] [ז'] (במדעי המַחשב) יחידה של טריליון 000,1) מיליון) בַּייטים טְרָאוּמָה [מש] [ש"ע; נ'; טרָאוּמַת-, טרָאוּמות]
1. חבָלה; חבָלה בגוף הנובעת מפגיעה חיצונית
2. זעזוּע נפשי קשה בעל השפעה לטווח ארוך: הייתה לו טרָאוּמה קשה לאחר שאחיו נפטר
טְרָאוּמָטִי [מש] [ת'; טרָאוּמָטית, טרָאוּמָטִיִים, טרָאוּמָטִיות] 1.הנגרם על-ידי פציעה או המתייחס לפציעה
2. הגורם לטרָאוּמה טְרָאוּמָטוֹלוֹגְיָה [מש] [ש"ע; נ'] חֵקר הפצעים; תת-התמחוּת ברפואה העוסקת בטיפול בטראומות, בנפגעי אַלימוּת או תאונות טְרָאוּמָטִין [מש] [ש"ע; ז'] "הורמון הפֶּצַע"; חומר שנוצר בתאים פצועים של צמחים וגורם לחלוּקתם של תאים בלתי־פצועים (ג0.5)טֶרְבִּיּוּם [מש] [ש"ע; ז'] יסוד כּימי מתכתי נדיר בעל גוון כַּספּי מקבוצת המתכות העפרתיות האַלקָלִיות. משַמֵש לציפּוּי מִתקָנים במצב מוּצק. תחמוצתו החומה משמשת כחומר זַרחָני בשפופרות ובמכשירי טלוויזיה בצבעים. כן מפיקים ממנו מלחים חסרי צבע. מספרו האטומי: 65; משקלו האטומי: 924.158. נקודת ההתכה: co 1.356, נקודת רתיחה: co 3.123, צפיפות:
23.8. על-שם מִכרות יִיטֶרְבִּי בִּשוֶודיה; סימנו: Tb
טִקטֵק
ראה: מְטַקְטֵק
טִקטוקו
ראה: טִקְטוק
טִקטוקֵי
טִקטוקים
טִקסו
ראה: טֶקֶס
טִקסֵי
טִקסִיִים
ראה: טִקְסִי
טִקסִיות
טִקסִיותו
ראה: טִקְסִיות
טִקסית
טַקְטִי 1 [מש]
1. של ניהוּל קרב, טוב מבּחינת ניהוּל קרָב
2. השייך לטַקטיקה ומתאים לחוּקֶיהָ
3. שנועד למטרה מסוימת או להשׂגת יִתרון זמַני
4. שנועד להסתגלות זמנית הכרחית לתנאים לא-נוחים
5. (בניהול) גישה המשמשת להשגת מטרות מסוימות הקשורות ישירות למטרות הכוללות של הארגון.
טַקְטִי2 [מש]
שֶיֵש בּו טָקט, מנוּמס, המגַלֶה הבנה בהתנהגוּת עִם הבּרִיות
טַקְטִילִי [מש]
מָשיש, שאפשר למַשֵש אותו
טַקְטִיּוּת [מש]
התנהגוּת מתוך טָקט, נימוּסִיוּת
טַקְטִיקָן [ש"ע; טַקטיקָנית, טַקטיקָנים, טַקטיקָנִיות] מוּמחֶה בּטַקטיקה; תַכסיסָן
טַקְטוֹמֶטֶר
[ז'] מד-מישוּש. מכשיר למדידת דקוּת המישוּש
טַקְטִיקָה [מש]
1. תִכנוּן צעָדים כּדֵי להגיע למטרה, תכסיסנוּת
2. תכסיסי לחימה, אַסטְרָטֶגיה לקביעת אִרגוּן המלחמה, עריכתהּ והכנתהּ
3. מערכת ניהוּל או אופן ניהוּל בהדגשת פִּתרון בעיות חומריות ותִפעוּל, בניגוד לטיפול בבעיות פסיכולוגיות או סוציולוגיות הקשורות בניהול כוח אדם
4. בניהול, תכנון של צעדים שונים שמטרתם היא להביא להשגת מטרות אחרות - מטרות שהן המטרות העיקריות של התכנון והמהוות את האסטרטגיה אליה רוצה העסק להגיע. (להרחבה ראה מעות)
טַקְסִידֶרְמִיסְט [מש]
אַדרַאי, פַּחלָץ
טַקְסוֹן
[ז'] יחידת מִיוּן של צמחים או של בעלי חיים ללא ציון דרגת מיון מסוימת
טַקְסוֹנוֹמִי [מש]
של טַקסונומיה: השֵם הטַקסונומי של צמר או בעלי חיים טַקְסוּס [מש] [ש"ע; ז']
1. סוג עצי יער ונוי ירוקי-עד ממשפחת ההטורניים
2. סוּגי שׂיחים או עצים מַחטָנִיִים ממשפחת הטַקסִיִים שנפוצים בחצי הצפוני של כדור הארץ Taxus
טַקְסוֹנוֹמְיָה [מש]
1.(בביולוגיה) ענף במדעי החיים העוסק בּמִיוּן אורגָניזמים חיים וצמחים; יחידת המִיוּן - מין, סוג, משפחה, סדרה, מחלקה, מערכה, ממלכה
2. (בארגון וניהול) מונח השאול מבוטניקה שמשמעותו: סיווג שיטתי של פרטים בתחום מסוים, כגון סיווג של צמחים ובעלי חיים על יסוד תכונות משותפות ותכונות מפרידות, ובהשאלה: סיווג שיטתי של ארגונים על יסוד תכונות משותפות ותכונות מפרידות. כללי הסיווג יכולים להיות שרירותיים ובלבד שיתארו מבחינות כלשהן, הרלוונטיים למשתמש, את הפריטים המסווגים. (ראו: טיפולוגיה)
טַקְסָה1
[ש"ע; ז'; טַקסָאות]
1. מחיר קצוּב, מִכסה
2. כינוי בּרוּסיה הצָארית למַס או למֶכס קבועים, שהשלטון המרכזי או המקומי הטיל על מצרך מסוים, כגון: על בּשָׂר ועל נרות
טַקְסָה2
גזע של כלבי צַיִד קטנים המשַמשים בּצֵיד שוּעלים וחוּלדות
טַקְנָה
הר געש פעיל הנמצא בִּגוָוטָמָלה. גובהו 780,3 מ' טֶקְנוֹנִימְיָה [מש] [ש"ע; נ'] התייחסות אל ההורֶה על-ידי צאצאו, כגון: אימא של־, או כינוי האב על־שם בנו־ בכורו (כנהוג אצל הערבים)
טַקטִיִים
ראה: טַקְטִי
טַקטִיות
טַקטית
טַקטיקות
ראה: טַקְטִיקָה
טַקסונומִיִים
ראה: טַקְסונומִי
טַקסונומִיות
טַקסונומית
טָק-וָון-דוּ [מש]
טֶכניקַת קָרָטֶה קורֵיאָנית, המתבּססת בעיקר על עבודת רַגלַיִים: בעיטות, הנפות וכד' טֵקוֹמִית [מש] [ש"ע; נ'] סוג שׂיח נוי מטַפֵּס למחצה ירוק-עד, ממשפחת הבֵּגונִיִים. עליו מנוּצים לעלעלים, פרחיו נישׂאים על עוקצם, ויש להם כותרת צינורית דו־ שִׂפתנית, שצבעה אדום־כתום. מוצאו מאפריקה המַשוָונית Tecomaria טָקוּס [עח] [ת'; טקוּסה, טקוּסים, טקוּסות] (טקס) ערוּך בּטֶקֶס טָקְט [מש] [ז']
1. נימוס, דרך ארץ; כושר הבחנה בהתנהגות עִם הזולת, טעם טוב בהתנהגות עם הבּרִיות
2. תֵיבה; יחידת-קצב הכוללת טונים אחדים המצטרפים לאורך קבוע
3. הוראה למנַגֵן לשתוק בשעה שאחֵר מוסיף לנַגֵן
טָקְט [מש]
1. נימוס, דרך ארץ; כושר הבחנה בהתנהגות עִם הזולת, טעם טוב בהתנהגות עם הבּרִיות;
2. התנהגות רגישה, רגישות ביחס לאחר
3. תֵיבה; יחידת-קצב הכוללת טונים אחדים המצטרפים לאורך קבוע;
4. הוראה למנַגֵן לשתוק בשעה שאחֵר מוסיף לנַגֵן
5. (בתורת ההיגוי ובשירה) קצב; קצבה
טֶקְטוֹ
[ז'] תחילית של מילים לועזיות בהוראת: בּנִייה, מִבני
טֶקְטִיט [מש]
(בגאולוגיה) עצם זגוּגי ירקרק או שחור שנמצא ברחבי העולם, ואין להימצאו הסבֵּר מדעי. הסבָרה השכיחה גורסת, כי מדובר בשברי מֵטֵאוריטים שנחתו על כדור הארץ לפני אלפי שנים, שנוצרו מהיתוּך חומר קרקעי כלשהו בשעת הפצצת מֵטֵאוריטים
טֶקְטוֹלוֹגְיָה
[ש"ע; נ'] מִיוּן אורגָניזמים על-פי צורתם, ולא על־פי פעילותם הפיזיולוגית
טֶקְטִיפוֹרְמִי [מש]
בעל צורה של גג
טֶקְטוֹנִי [מש]
(בגֵאולוגיה) שֶיֵש בּו שינויים בגלל פעולתם של כּוחות פּנים, כּגון: התפרצוּת הָרֵי גַעַש
טֶקְטוֹנְיָה [מש] [ש"ע; נ'] מחקר הצורות המבניות העיקריות של קרום כדור הארץ או של המבנה המַקיף אזור
טֶקְטוֹנִיוּת [מש] [ש"ע; נ'] האיכות או המצב של היות טקטוני
טֶקְטוֹנוֹפִיזִיקָה
[ש"ע; נ'] ענף בּגֵאופיזיקה העוסק בכוחות האחראים לתנועה של הקליפּה הארצית ותַבליטיה
טֶקְטוֹנִיקָה
1. תורת הכוחות הפנימיים הפועלים על קרוּם כדור הארץ וחֵקר התהליכים, הגורמים להתהוות צורות תבליט שונות לעיצוב הנוף, במיוחד קימוט והעתקה אזוריים
2. קִיוּם מִבנים גֵאולוגִיִים שלמים
טֶקְטוֹנָה
[ש"ע; נ'] סוג של צמחים ממשפחת הוֶורבָּנִיִים Tectona
טֶקְסְטִיל
[ש"ע; ז'] אריג; שֵם כּולל לכל סוּגי האריגים (כּוּתנה, צֶמֶר, פִּשתן, נַיילון ועוד), שעשׂויים מסיבים, מנימים או מחוטים, מחומרים טבעיים או מלאכותיים (כגון: אָריג, סריג, לֶבֶד, בַּד־סיבים לא ארוג), או מוּצרים קלוּעים או שזוּרים (כגון חֶבֶל, שׂרוך, רִקמה, רֶשֶת, שָטיחַ) או מוּצרים מוּגמרים אחרים מחומרים אלה
טֶקְסְטוּאָלִי [מש]
של טֶקסְט
טֶקְסְטוּאָלִיסְט
[ש"ע; טֶקסְטוּאָליסטית, טֶקסְטוּאָליסטים, טֶקסְטוּאָליסטִיות] מי שדָבֵק בּמֶלֶל המקורי של דברים
טֶקְסְטוּרָה [מש]
1. מִרקם, אופן היערכוּת של חלקים בחומר מורכב
2. המאפיינים החיצוניים על פני השטח של החֵפץ האָמנותי, הנקבעים על־ידי דרך הנחת החומר או מריחתו בידי האמן
3. (באמנות ובאדריכלות) טבע המישור
4. האיכויות הכלליות של חומרי יצירת אמנות
5. הצורה של החלקים ושל הרכיבים המרכיבים סלע או קרקע, גודלם והמִבנה שלהם
6. אריגה, היערכות הסיבים באריג
1. מִרקם, מארג; אופן היערכוּת של חלקים בחומר מורכב;
2. המאפיינים החיצוניים על פני השטח של החֵפץ האָמנותי, הנקבעים על־ידי דרך הנחת החומר או מריחתו בידי האמן;
3. אריגה, מארג; היערכות הסיבים באריג;
4. שזירת הפרטים, תחושת המגע של המשטח (ההיפך מסטרוקטורה) (לטינית (textura
טֶקטונִיִים
ראה: טֶקְטונִי
טֶקטונִיות
טֶקטונית
טֶקסְטואָלִיִים
ראה: טֶקְסְטואָלִי
טֶקסְטואָלִיות
טֶקסְטואָלית
טֶקסְטים
ראה: טֵקְסְט
טֶקסט מוּצפָּן
(בקריפטולוגיה) ערבוביה של מספרים ואותיות המייצגים מילים מוצפנות. תפקידם של הקריפטוגרפים הוא ללמוד את הצופן ולפענח בעזרתו את המסר המקורי
טֶקֶס חניכה
טֶקס קַבָּלה שנערך לחניכים חדשים במוסד או בתנועת נוער. במסגרת הטקס החָניך החדש מבצע משׂימות קשות שלעִתים אינן נעימות, כדי להוכיח את כושר הסתגלותו המהירה
טֶקֶס [תמ]
1. טֶכֶס, אֵירוּע רִשמי ערוּך לפי תָכנית קבוּעה מראש (בלועזית: צֵרֵמוֹנְיָה): טֶקֶס חלוקת תעוּדות או פרסים. בִּטקָסין של מלכים הביא הקדוש-ברוך-הוא עליהן את המלכות (תנחוּמא פרשת משפטים)
2. מִסדָר, גדוּד: ורָאוּ עֵינַיי טקָסים של מַעלה (מדרש רבה שיר השירים ב הביאני)
טקין [מש]
מין אנטילופת עז, נמנית על תת משפחת היעלים (ראו: יעלים)
טקָסים
טקטק
שורש של הערכים: טִקטוּק, מטַקטֵק טֵקִילָה [מש] [נ'] משקה מֶקסיקָני חריף המוּפק ממיץ מוּתסס של צמח האגָבה בתוספת מַיִם ולעִתים בתוספת שמרים טָקִין [ז'] יונק מתת-משפחת היעֵלים, מֵעֵין אַנטילופַּת עֵז שאורכו שני מ' וגובהו כמטר. צבעו צהוב עד חום, גופו כבד ורגליו קצרות ועבות. שוכן בעדרים בהרים גבוהים בהודו ובסין B. taxicolos
שורש של הערכים: טֶקֶס, טִקסי, טִקסִיוּת, טַקסָן, מטוּקָס
טוֹקוֹלוֹגְיָה
(ברפואה) הענף העוסק במיָילדוּת מיוונית toka ) = יולֶדֶת)
טוֹקוֹפוֹבְּיָה
בעת לידה; פחד לא רציונלי מהריון ומלידה
אנגלית: tocophobia
טַֿקְס, טַקְסָה
1. מכס;
2. מחיר קצוב, מִכסה;
טַקְסִי
מונית; רכב ציבורי קטן המשרת נוסעים בין שתי נקודות, תמורת תשלום
אנגלית taxi
טַקְסִידֶרְמְיָה [מש]
1. אידוּר, פִּחלוּץ; מילוּי בעלי חיים שמֵתו ושימוּרם כפסלים;
2. מקצוע הפּוּחלְצָנוּת
אנגלית מיוונית: taxidermy
טַקְסִימֶטֶר
מונֵה נסיעה; מונה המציין את המרחק שעברה מונית בנסיעה מסוימת ושעל פי זה נקבע התשלום
טַקְסִיס
(בביולוגיה) תנועת אורגניזם או תא בתגובה לגירוי חיצוני. טַקְסִיס חִיּוּבִי - התנועה בכיוון מקור הגירוי; טקסיס שלילי - תנועה בכיוון מנוגד למקור הגירוי (יוונית (taxis
טַקְסַצְיָה
מיסוי; הטלת-מס (לטינית (taxatio
טַקְסָה
גזע של כלבי-ציד קטנים המשמשים בציד שועלים וחולדות (גרמנית) טַקְסוֹנוֹמְיָה
1. תורת המיון; ענף במדעי החיים העוסק בּמִיוּן אורגָניזמים וצמחים;
2. מחקר בדרך של איסוף, מיון וסיווג (יוונית) טֵקְסְט .1 נוֹסח כתוּב של סֵפר או של תעודה וכד'; 2.מילים של יצירה ספרותית או עממית שהותאמו למוזיקה, תמליל (לטינית textus ) = אריגה, רקמה, קשר מילים)
טָקוֹ
מאכל לאומי של מקסיקו שהוא תערובת בשרים מתובלים בשעועית כהה מבושלת (ספרדית)
טָקונָאו
(במחול) עבודת עקבים בריקוד ספרדי המבוצע על-ידי צוענים (ספרדית)
טֶקְוִויטִקוּיי
אמנות מקסיקנית נוצרית המבוצעת על- ידי אינדיאנים ובהשפעת תרבותם (ספרדית (tequitqui
טֶקְטוֹנִיקָה, טֶקְטוֹנִי
(בגאולוגיה) תהליכי היווצרות קליפת כדור הארץ, או מתייחס לתהליכים אלה שיֵש בהם שינויים בגלל פעולתם של כוחות פְּנים, כגון התפרצות הרי געש, קימוט והעתקה (יוונית tektonikos = השייך לבנייה, tekton ) = בנייה)
טַקְטוֹנְיַית הַלוּחוֹת (בגאולוגיה) תאוריה האומרת שקליפתו החיצונית של כדור הארץ בנויה מלוחות גדולים הנמצאים בתנועה איטית והם אחראים למבנה ולשינויים של היבשות וקרקעית האוקיינוס טַקְטִי
1. שיש בו טקט, מנומס, המגלה הבנה בהתנהגות עם הבריות;
2. של ניהול קרב, טוב מבחינת ניהול קרב;
3. השייך לטקטיקה ומתאים לחוקיה טַקְטִיקָה .1 העקרונות ודרכי הביצוע של פעולות קרביות; 2.(בהשאלה) כלל האמצעים להשגת מטרה בכל תחום; 3.תכסיסנות בקרב (להבדיל מאסטרטגיה) (רוסית (taktika
טֶקְטונִי
ראה: טֶקְטונִיקָה
טֶקִילָה
משקה חריף מקסיקני המופק ממיץ מותסס של צמח האגבה בתוספת מים ולעִתים בתוספת שמרים (ספרדית Taquilla )
טֶקְס-בֵייס
בסיס המס; האלמנטים שעליהם מוטל מס, כפי שהם מנויים בחוק מס הכנסה (אנגלית tax (base
טֶקְסְטְבּוּק [מש]
ספר-לימוד
אריג; שם כולל לכל סוגי האריגים (כותנה, צמר, פשתן, ניילון ועוד), שעשויים מסיבים, מנימים או מחוטים מחומרים טבעיים או מלאכותיים (לטינית textilis )
טֶקְנוֹנִימְיָה
התייחסות אל ההורה דרך צאצאו, כגון: אמא של־ או כינוי האב על־שם בנו־בכורו (כנהוג אצל הערבים) (יוונית teknon ) = צאצא + onoma ) = שם)
טקסט-על
במחשבים, מערכת היוצרת קישורים בין אלמנטים שונים (טקסט, תמונות, מוזיקה וכד) ומאפשרת לעבור ביניהם בצורה לא־לינארית (בלועזית: הִיפֶּרְטֶקְסְט)
טוֹקוֹ-נוֹ-מָה
בעיצוב מבנים, כוך בבית יפני אשר בו מוצגים לראווה חפצי אמנות וחן, בו נתלה ציור ויש בו אגרטל פרחים
טַקְטִיקוֹת הַשְׁקָעָה
הטקטיקות השונות הננקטות במגמה להַנביר את התשואות על השקעה בבורסה בניירות ערך. (ראה גם: אִסטרטגיות).
טוקו פרוש | טוקו פירוש | טוקו מילון | טוקו הגדרה מילונית | טוקו מילון עברי | טוקו מילון אנציקלופדי | טוקו אנציקלופדיה | טוקו תרגום
טוקו פירוש השם | טוקו פירוש המילה | טוקו משמעות המילה | טוקו ביטויים | טוקו דקדוק | טוקו לשון | טוקו ניבים | טוקו אטימולוגיה
טוקו מילים נרדפות | טוקו ניגודים | טוקו חריזה | טוקו חרוזים | טוקו צירופים | טוקו פתגמים | טוקו ניבים | טוקו תחביר
טוקו ביטויים | טוקו ציטוטים | טוקו ראשי תיבות