רומן קיץ בכרתים - Mouse Cafe
TheMarker Cafeעמנבסיפורים קצריםרומן קיץ בכרתים
30/3/18 | 203888 צפיות
13/9/17 | 98397 צפיות
10/10/18 | 69033 צפיות
3/1/20 | 1079 צפיות
11/1/20 | 681 צפיות
17/1/20 | 400 צפיות
רומן קיץ בכרתים
4 תגובות יום חמישי, 28/1/10, 23:18
"הנה רואים כבר את הים", אמר עידו.
"כן, אבל יש עוד הרבה ללכת", התלוננה דינה.
"את צוחקת עלי? תראי איזו כברת דרך כבר עשינו. מה שנשאר זה כבר ממש כלום".
נוטפי זעה, עמדו ביציאה מקניון סמארה בכרתים, לאחר הליכה מאמצת למדי בשביל צר, שבחלקו חייב גם טיפוס על סלעים גדולים שחסמו את המעבר.
הם הכירו מספר שעות קודם לכן, באוטובוס שהסיע אותם מן העיירה רתימנו אל הכניסה ההררית העליונה לקניון. עידו ישב ליד החלון ודינה התיישבה במקום הפנוי לידו. שתי הבנות שהיו בחברתה התיישבו במושבים המקבילים בצדו השני של המעבר.
בתחילת הנסיעה ישב עידו ושתק, גומע בצימאון את המראות שבדרך. הוא הגיע לכרתים אחרי גירושים מכוערים ויקרים מאד, והיה זקוק בדחיפות ל"ניקוי ראש". תמיד הרגיש טוב ביוון, והחליט לנסוע הפעם לאי כרתים, שביקר בו פעם אחת בלבד קודם לכן.
בחצי אוזן שמע את שלוש הבנות פוטטות ביוונית לצידו, כשלפתע הבחין בשם "ישראל" מושחל בשיחה.
"אמרת ישראל?", פנה אל דינה באנגלית.
"אני מישראל".
"באמת?" אמרה והבעת תימהון על פניה, ומיהרה לבשר לחברותיה את החדשות. היתה זו הפעם הראשונה שהן נתקלות בתייר מישראל!
"כן", אמר עידו. "ואתן - מרתימנו?"
"שתי בנות הדודות שלי מרתימנו. אני מהירקליון, ואני מתארחת אצלן", ענתה דינה, היחידה ביניהן שדיברה אנגלית.
"קוסטדינה, אבל כולם קוראים לי בקיצור דינה".
"נעים מאד, אני עידו".
"זה נכון, ששמך בעצם 'קונסטנטינה'?", אמר עידו, מפגין את הידע המועט שלו ביוונית. הוא למד פעם במועדון הקהילה במושבה היוונית בירושלים, וזכר שביוונית N שמקדימה T נהגית כ-D.
"נכון מאד" ענתה לו, ושוב לבשו פניה הבעת פליאה.
השיחה באוטובוס קלחה, וכשירדו כבר הרגישו כידידים ותיקים. באופן טבעי החלו לרדת יחד בשביל הסלעי, בינות עצי האורן. במקומות שבהם הקשו הסלעים על הירידה, הושיט לה עידו יד לעזרה. בנות הדודות התקדמו מספר מטרים לפניהם, ואפשרו לידידותם להתפתח באין מפריע.
עידו ושלוש הבנות ערמו את תרמיליהם יחד על החוף ולבשו בגדי ים. בנות הדודות הצעירות, בשנות העשרה שלהן, הלכו לים, ונראו משחקות במים בהנאה. דינה ועידו נשארו יושבים על החוף.
"נלך לשחות?"
"כן", ענתה דינה בהיסוס מה, והחלה להתרומם מן הזיפזיף האפור והגס שאפיין את החוף. עידו הושיט לה יד ואמר:
"את נשארת עם החלק העליון? תראי, הרבה צעירות מתרחצות בים בחזה חשוף".
"גם אני הייתי מורידה, אבל בגללך אני לא".
"בגללי? את מתביישת ממני?"
"אין לך מה להתבייש, יש לך גוף יפה מאד. ואני בכלל הייתי נשוי, וכבר ראיתי חזה של אישה".
"בכל זאת אני מתביישת",
"או קיי, בואי לשחות כמו שאת".
"מעניין מה היתה אומרת תמי על מה שהולך פה", חשב לעצמו, "אני בחברת צעירה, בקושי בת עשרים!"
תמי גרושתו בגדה בו עם חברו הטוב ושותפו במשרד עורכי הדין, ויחד, בדיונים על הגירושים, הם "גילחו" כהוגן את חשבון הבנק שלו.
את שארית חופשתו ברתימנו בילה עידו בחברתה של דינה, שהתגברה לחלוטין על ביישנותה ממנו. כשנפרדו לקראת חזרתו ארצה, הם החליפו מספרי טלפונים וכתובות, ודינה הזילה דמעות, כשהתחבקו "להתראות". אולם, האומנם יתראו?
במטוס חשב עידו שהיה זה רומן קיץ, שיהפוך עם הזמן לזיכרון של חוויה חולפת. דינה היתה צעירה ממנו בערך בחמש עשרה שנה, יוונייה אורתודוכסית בכרתים - איזה סיכוי יש שייפגשו שנית?
ימים שלמים ישב במשרדו בירושלים ובהה נכחו, והיה קשה לו להתרכז - דמותה של דינה שבה והופיעה לנגד עיניו ללא הרף. התיקים נערמו על שולחנו, ומזכירתו עמלה קשות לרצות את לקוחותיו הקובלים.
שבוע לאחר שחזר מחופשתו, היה עידו שנית על מטוס שהחזירו לכרתים.
31/1/10 01:24:
צטט: יעל מ 2010-01-30 21:17:51
וואו, איזה יופי לקרוא על אוהבים,
לקרוא איך התחיל לו סיפור אהבה.
מעניין אם זה סיפור אמיתי... בכל אופן, זה נשמע כל כך אמיתי.
מגיע לעידו למצוא אהבה, במיוחד אחרי שנבגד בצורה כל כך לא יפה.
עמוס, ישר כח על הכתיבה הרומנטית וט"ו בשבט פורח!
כמו שעיתונאי לא מגלה את מקורותיו, כך "הסופר" אינו חושף אלו חלקים בסיפור תואמים את המציאות, ואלו הם פרי דמיונו.
"ואידך זיל גמור..."
30/1/10 21:17:
30/1/10 12:11:
צטט: כרמל100 2010-01-30 11:10:10
יכולתי להסניף את אווירת החופש באי,
אחלה מקום לניקוי ראש,
ויש גם סוף טוב,... והתחלה חדשה.....
שבת שלום וטו-בשבט פורח.
כרתים, ויוון בכלל, מקום נהדר לתפוס ראש. אם לא היית בכרתים, אני ממליץ. ביליתי שבועיים בעיר חניה, ונהניתי ללא שיעור - בעצם עם שיעור - שיעורים ביוונית.