ג`מאל נ' טרארמה בע"מ ואח' - פסקדין
מיקומך באתר: עמוד ראשי >> חיפוש פסקי-דין >> ג`מאל נ' טרארמה בע"מ ואח'
ג`מאל נ' טרארמה בע"מ ואח'
זייתון ג`מאל ע"י בא כוחו עו"ד ג'מאל פטום
1. טרארמה בע"מ (ניתן פסק דין)
2. איילון חברה לביטוח בע"מ (ניתן פסק דין)
3. עלי סעאידה
נתבעים 1 . טרארמה בע"מ (ניתן פסק דין) 2 . איילון חברה לביטוח בע"מ (ניתן פסק דין) 3 . עלי סעאידה 4 . הדר חברה לביטוח בע"מ ע"י בא כוח ם עו"ד וסים אבו חאטום
התביעה שלפניי היא לנזקי גוף לפי חוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים.
התובע יליד 1983, נפגע בתאונת דרכים מיום 9/9/01 מאלמנטים של בטון שהיו על משאית הנהוגה ע"י הנתבע 3 ומבוטחת אצל הנתבעת 4.
הנתבעים אינם מכחישים את עצם התרחשות התאונה ואת החבות בגין המקרה דנן, ולכן המחלוקת היחידה נסובה סביב גובה הנזק.
הצדדים הסמיכו את בית המשפט לפסוק לפי סעיף 4ג' לחוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים, התשל"ה – 1975.
בעקבות התאונה טופל התובע בחדר המיון של בית חולים כרמל, שם אובחן כסובל מפצע בקרקפת, רגישות בקרסול עם נפיחות וכן רגישות בעמוד שדרה צווארי והוא שוחרר עם המלצה לשימוש בחבישה אלסטית לקרסול וצווארון רך, וכן מנוחה והמשך מעקב רפואי.
בהמשך טופל התובע במסגרת קופת חולים בשל תלונות על כאבים בכתף, בצוואר ובקרסול. התובע אובחן כסובל מנקע בקרסול, ובשל מכאוביו קבל סדרה של טיפולים פיזיותרפיים.
התובע טוען, כי אושרה לו תקופת אי כושר מיום התאונה ועד ליום 28/11/01, ובגין כך, עותר התובע לפצותו בגין הפסדי השכר לתקופת אי הכושר על בסיס שכר של 4,500 ש"ח, ובסה"כ 9,000 ש"ח.
כמו כן טוען התובע, כי יש לפצותו בגין עזרת הזולת בעבר, הוצאות רפואיות ונלוות, וכן בגין כאב וסבל. בהקשר זה אציין, כי התובע אינו טוען לנכות בעקבות התאונה.
הנתבעים טוענים כי מדובר בפגיעה קלה ולראיה, כל הצילומים שנעשו לתובע בחדר המיון היו תקינים.
נוכח האמור, טוענים הנתבעים כי אין הצדקה לתקופת אי הכושר הנטענת, וזאת בשים לב לכך כי התובע סבל מנקע בקרסול ללא שברים וללא פציעה משמעותית. כמו כן טוענים הנתבעים, כי בתיעוד הרפואי של קופת חולים אין זכר לפגיעה הנטענת של התובע בראש, ולכן לא מן הנמנע כי התמונות שהוגשו על ידו לגבי הפצע בקרקפת אינן קשורות לתאונה דנן אלא לתאונה אחרת שארעה במועד מאוחר יותר.
התאונה הוכרה כתאונת עבודה ע"י המל"ל אשר שילם לתובע דמי פגיעה.
לאחר ששקלתי את טענות הצדדים ועיינתי במסמכים השונים שהוגשו לתיק, אני פוסקת כדלקמן:
הפסדי שכר לעבר – פרט לפצע בקרקפת שתועד לא רק בגיליון חדר המיון אלא גם בתעודה הראשונה לנפגע עבודה שניתנה במסגרת קופת חולים, הרי שהתובע סבל מנקע בקרסול ומכאבים, הן בקרסול והן בכתף. תקופת אי הכושר שאושרה לתובע במסגרת קופת חולים היא סבירה בנסיבות העניין, מה גם שאושרה ע"י המל"ל.
התובע צירף גם אישור של המעביד שתומך בטענתו לגבי תקופת היעדרותו מהעבודה וכן תלושי שכר.
בנסיבות העניין, אני פוסקת לתובע סך של 9,000 ש"ח בגין הפסדי שכר בעבר.
עזרת צד ג' – התובע טוען כי נזקק לעזרת הזולת והעריך עזרה זו בסך של 3,000 ש"ח, ואולם במסגרת תצהירו לא פירט התובע מי הושיט לו עזרה זו והכיצד היא באה לידי ביטוי. על כן, אין מקום לפסיקת פיצוי בגין ראש נזק זה.
הוצאות רפואיות ונלוות – התובע טוען כי נגרם לו נזק בסך של 3,000 ש"ח בגין הוצאות רפואיות והוצאות נלוות. התובע לא מפרט בתצהירו מהן ההוצאות שנגרמו לו, ואינו מפרט למה הוא מתכוון בהוצאות 'נלוות'. מכל מקום, מהתיעוד הרפואי שצורף עולה, כי התובע קיבל את כל הטיפולים הרפואיים מסגרת שירותי הרפואה הציבוריים, ואילו ההוצאות שנגרמו לו בגין נסיעות למוסדות הרפואיים מכוסות ע"י המל"ל בהיות התאונה תאונת עבודה. על כן, איני פוסקת לתובע פיצוי בגין ראש נזק זה.
כאב וסבל – בשים לב לפגיעה ממנה סבל התובע ולהיקף הטיפולים הרפואיים להם נדרש כמפורט בתיעוד הרפואי שהוגש, אני פוסקת לתובע סך של 7,000 ש"ח בגין כאב וסבל.
מהסכומים הנ"ל יש לנכות את התשלומים ששולמו לתובע ע"י המל"ל בגין התאונה דנן, בסך של 2,238 ש"ח. סכום זה כשהוא משוערך נכון להיום (הפרשי הצמדה) עומד על 2,700 ש"ח (במעוגל).