ניסיון להקים בישראל קיבוץ ערבי ראשון 3594
חברה וכלכלה • המערכת • יום ד', 3/7/2013, 9:15
מספר משפחות ערביות מוואדי ערה הכריזו לאחרונה על רצונן להקים בישראל קיבוץ ערבי ראשון. בראיון לכלכליסט הסביר היזם מילחם מילחם (38): "אנחנו קבוצה של משפחות שקורץ לנו לגור בקיבוץ מתוך דאגה לאחר ורצון לחיות חיי שיתוף. המודל יהיה כזה שחלק מהמשכורת יעבור לחיי הקהילה שתספק רשת ביטחון לכלל החברים".
בין השאר, שוקלות עשרים המשפחות שבקבוצה לבקש שהקיבוץ יקום על שטחו של בית החולים שער־מנשה (העתיד להתפנות) או לחילופין, בישוב חריש, כקיבוץ עירוני. לאחרונה הם נפגשו עם בכירים בתנועה הקיבוצית ובמועצה האזורית מנשה, אך על פי תגובותיהם של אלו מדובר בשלב מקדמי לכל היותר.
כיום ישנם חברי קיבוץ ערבים ספורים בקיבוצים יהודיים, למשל ביסעור ובניר אליהו. בתחילת ימי המדינה הוקם קיבוץ יהודי־ערבי בשם "אחווה", אך זה התפרק לאחר שנתיים.
דיווח ב-mynet
סיפורו של קיבוץ אחווה
סטארט אפ! 617280
צוביק יום ד', 3/7/2013, 22:41
נראה שנמצאה עוד דרך להפקיע אדמות מדינה חוץ מבניה לא חוקית באזור ואדי ערה.
אחיה יום ו', 5/7/2013, 17:30
מתי הוקם הקיבוץ האחרון? והקיבוץ הלא-עירוני האחרון?
צפריר כהן (אתר) • בתשובה לאחיה שבת, 6/7/2013, 13:35
לפי אתר התנועה הקיבוצית: 1989 (מגוון, שדרות), 1987 (אשבל).
הראשון 617334
ענת, אלטנוילנד • בתשובה לאחיה יום ב', 8/7/2013, 19:08
הקיבוץ הראשון אגב הוקם בארצות הברית ב-‏1825, הוא היה נקרא "ניו הרמוני". הניסיון הזה כשל, עד שהופחו ברעיון חיים חדשים בפלסטינה.
יש היום מגמה של "חידוש" קיבוצים, על בסיס קיבוצים שכבר כמעט גוועו, קהילות חדשות מגיעות לשם בצורה מאורגנת ויוצרות את הקיבוץ מחדש.
שלא נדבר על התופעה של "בנים חוזרים" שמלבלבת עכשיו בהרבה קיבוצים קיימים.
כך שנדמה שעוד לא נאמרה המילה האחרונה. ועוד מוקדם להספיד את הקיבוץ.
קיבוץ ערבי הוא רעיון נהדר, רק מפתיע שלא עשו את זה קודם.
ואגב, אחד הדברים הנהדרים, שמזכים את ישראל בגאווה מסוימת, היא שבדרום סודן יש יוזמות להקמת קיבוצים, לפי המודל הישראלי.
חלק מהפליטים מדרום סודן שהו בארץ בקיבוצים והחליטו שזה יהיה רעיון נהדר של "הפרחת השממה" ו"הקמת חברה חדשה" גם אצלם.
למיטב ידיעתי הם מקבלים עזרה מהארץ בכינון הקיבוצים שלהם.
הראשון 617335
אנטילופה • בתשובה לענת, אלטנוילנד יום ב', 8/7/2013, 19:39
"קיבוץ ערבי הוא רעיון נהדר, רק מפתיע שלא עשו את זה קודם."
ראי בקישור האחרון, סיפורו של קיבוץ אחווה.
נווה שלום 617336
ענת, אלטנוילנד • בתשובה לאנטילופה יום ב', 8/7/2013, 20:00
לאחרונה יצא ספר על היישוב נווה שלום, שיש לי בו קרובי משפחה.
גם זו דוגמה.
והנה הביקורת של מוטי פוגל:
http://cononsense.blogspot.co.il/2013/02/blog-post_1...
נווה שלום 617459
נועה ו • בתשובה לענת, אלטנוילנד יום ה', 11/7/2013, 9:49
מהספר התרשמתי שהרעיון לא מצליח במיוחד.
נווה שלום 617464
ענת, אלטנוילנד • בתשובה לנועה ו יום ה', 11/7/2013, 10:40
אני קודם כל התרשמתי שהספר כתוב גרוע מאד (לצערי כך התרשמתי גם מספרים אחרים של ליבליך). ואני חושבת שהשאלה האם היישוב "הצליח, או "לא הצליח" זו לא פריזמה נכונה בכלל.
באיזה מדדים בודקים את זה? בזה שכל החברים יאהבו אחד את השני אהבת נפש?
עצם קיומו של היישוב במשך 35 שנה הוא הצלחה. זה שרבים מבני הדור השני רוצים להישאר שם, ולכן עושים בו הרחבה, שכמעט תכפיל את מספר התושבים, גם זו בעיני הצלחה. והיחס של מספר זהה של תושבים יהודים וערבים נשמר.
אפשר היה לשאול בכל נקודת זמן האם רעיון הקיבוץ הצליח או לא, חלק גדול מהזמן זו היתה הצלחה מסחררת. בהמשך (עם נפול המבנה הכלכלי וההפרטות) הוא הוכרז ככישלון.
אבל גם בקיבוצים יש דור המשך, ונבנים פורמטים חדשים, שאולי לא מושתתים על שיתוף קומונארי מלא, אבל הם עדיין קיבוצים ולא מושבים נגיד.
אז גם להגיד שהרעיון של קיבוץ נכשל זו לא אמירה מדויקת.
גם כשביטלו את הלינה המשותפת היו אנשים שאמרו שבכך הקיץ הקץ על רעיון הקיבוץ, והיו עוד נקודות כאלה בהקשר של קיבוץ - אז השאלה היא לפי איזה סקלה מודדים כישלון או הצלחה.
גם העיר ירושלים עוברת מורדות ועליות, ויש הרבה סיבות לחשוב שהעיר "נכשלה" עם ההגירה המאסיבית של חילוניים ממנה. אבל אף אחד לא היה משתמש במינוח הזה כדי למדוד אם עיר "הצליחה" או נכשלה".
לפי מה שהבנתי היו הרבה יותר אנשים שביקשו לגור בנווה שלום מאשר מספר המגרשים שיש בהרחבה. אם לזה את קוראת כישלון, אז אנחנו חלוקות בדעתנו.
ויש לזכור שמבחינה כלכלית במשך רוב שנות קיומו היה נווה שלום "יישוב לא מוכר", כך שמבחינה פיננסית תמיד היה שם קושי גדול. כל העלויות, גם של התשתיות, יוצאות מכיסם של התושבים.
אז הבחירה לגור שם טומנת בחובה גם עלויות עצומות לכל תושב, הרבה יותר מאשר בכל מקום אחר בארץ.
הראשון 617341
דובי • בתשובה לאנטילופה יום ב', 8/7/2013, 22:01
היה גם ניסיון נוסף בתחילת שנות ה-‏60 להקים ישוב שיתופי על ידי גרעין של צעירים ערבים, אבל הממשל הצבאי פסל את הרעיון.
הראשון 617460
נועה ו • בתשובה לענת, אלטנוילנד יום ה', 11/7/2013, 9:50
ב"הארץ שלנו" משנת 54' או 55' הופיע סיפור בהמשכים על חבורת ילדים (אאל"ט מקיבוץ) שיוצאת לחפש את עשרת השבטים. את עשרת השבטים הם לא מוצאים, אבל הם פוגשים 2 נערים ערבים שרוצים להקים קיבוץ ערבי, ולבסוף מגיעים למסקנה שעשרת השבטים לא גורשו ולא אבדו אלא ערביי א"י הם צאצאים שלהם.
הראשון 617466
טווידלדי • בתשובה לנועה ו יום ה', 11/7/2013, 10:44
שלמה זנד, לפניך!
הראשון 617469
ידידיה • בתשובה לטווידלדי יום ה', 11/7/2013, 11:27
שרגא גפני היה פה קודם
הראשון 617471
אנטילופה • בתשובה לידידיה יום ה', 11/7/2013, 11:47
ויצחק בן צבי.
ועכשיו העיר? 645293
צפריר כהן (אתר) יום ו', 31/10/2014, 21:47
בהארץ: <http://www.haaretz.co.il/news/education/.premium-1.2... לראשונה מאז קום המדינה תוקם עיר חדשה עבור האוכלוסייה הערבית בגליל>. "לראשונה מאז קום המדינה, תובא בשבוע הבא התוכנית להקמת עיר ערבית חדשה בישראל לאישור המועצה הארצית לתכנון ובנייה. העיר תמוקם בצמוד ליישוב ג'דידה־מכר שבגליל המערבי ומתוכננים לגור בה כ–40 אלף תושבים."
בכלכליסט <קישור תוכנית חדשה: פיתוח עירוני עבור המגזר הערבי בגליל המערבי ידיעה קצרה> בנושא. "המועצה הארצית לתכנון ובנייה החליטה היום על הכנת תוכנית זו. היקף השטח לתכנון עומד על 4,000 דונם בגבעות טנטור. משרד הפנים: "לא מדובר בהכרח בהקמת עיר ערבית חדשה".
להשוואה: בג'דידה-מכר יש כ־20,000 תושבים (מה שאומר שהיא אמורה בקרוב להפוך לעיר בזכות עצמה) ותחום שיפוט המועצה המקומית הוא כ־9,000 דונם.