תא"מ 49914-10-14 הוט מובייל בע"מ נ' פרידמן צעצועים וספורט בע"מ - פסקדין
מיקומך באתר: עמוד ראשי >> חיפוש פסקי-דין >> תא"מ 49914-10-14 הוט מובייל בע"מ נ' פרידמן צעצועים וספורט בע"מ
תא"מ 49914-10-14 הוט מובייל בע"מ נ' פרידמן צעצועים וספורט בע"מ
49914-10-14
בפניי מונחת בקשה לביטול פסק דין שניתן בהיעדר הגנה ובמעמד צד אחד ביום 15.1.2015.
לטענת המבקשת, רק ביום 23.1.2015 הגיעה לידי הנתבעת ההזמנה לדין. ביום 5.2.2015 הגיעה אל בית המשפט והגישה בקשה לביטול פסק הדין. המבקשת טוענת כי החשבונית שצירפה המשיבה היא עבור תקופה עד 12.12.2013. אולם בתקופה זו התניידה הנתבעת לחברת פלאפון כך שהמשיבה חייבה את המבקשת על תקופה שכלל לא הייתה מנויה בחברתה. לפנייה קודמת לתביעה מטעם המשיבה השיבה המבקשת כי אין לה חוב ואם המשיבה סבורה שנותר חוב שתשלח לה פירוט של אותו חוב נטען. המבקשת לא קיבלה כל תשובה למכתבה.
המשיבה טוענת כי ביום 20.11.2014 מסרה באמצעות חוקר פרטי מטעמה את כתב התביעה לידי שיר מנהלת החנות של המשיבה אשר חתמה על גבי המסירה והעתק מכתב התביעה על נספחיו. בנוסף אומת דבר מקום המבקשת על ידי בית העסק אבנוע בע"מ הסמוך למקום המבקשת. אולם, המבקשת לא טרחה להגיש הגנתה לבית המשפט ומשכך ובהיעדר הגנה ניתן פסק דין. לטענת המשיבה, המבקשת טוענת בתצהיר ובבקשה כי בתקופת החיוב ניידה את כל קווי החברה לחברת פלאפון ועל כך צירפה חשבונית לא ברורה מחברת פלאפון. לא ניתן ללמוד מהאסמכתא שצירפה המבקשת על אילו מנויים מתייחסת החשבונית ולא ברור לאיזו תקופה מתייחסת החשבונית.
המבקשת בתשובתה לתגובת המשיבה טוענת כי שיר אינה מנהלת החנות אלא מוכרת בלבד. תצהיר השליח מעיד שהכתב נמסר בתאריך 26.11.2014 ואילו אישור המסירה הוא מתאריך 20.11.2014.
לאחר שעיינתי בטענות הצדדים, מצאתי לקבל את הבקשה מן הטעמים שיפורטו להלן: א. ביטול מחובת הצדק נראה כי אין מקום לבטל את פסק הדין מחובת הצדק. כתב התביעה נמסר לעובדת במקום עסוקה של המבקשת לפי הוראות תקנה 484: "המצאת כתב בי-דין לתאגיד תהא בהנחת הכתב במשרד או במען הרשום של התאגיד, ולתאגיד שהוקם בחוק – בהנחת הכתב במשרדו של מנהל התאגיד; היה התאגיד שותפות שאין לה מען רשום – תהא ההמצאה בהנחת הכתב במקום עסקה הראשי של השותפות או במסירתו לאחד השותפים". לפיכך, די בהמצאה כפי שבוצעה כדי להעיד על ביצוע מסירה כדין.
ב. ביטול משיקולי בית המשפט סיבת המחדל הנטענת על ידי המבקשת מלהתגונן במועד הינה בכך שהמסירה בוצעה לידי עובדת בחברה ולא לידי מנהלת בחברה. בנסיבות העניין אין זה צידוק מספק אולם אין בכך לגלות זלזול מופגן בהליכים המשפטיים אלא לכל היותר רשלנות מצידה של המבקשת וניסיון ךהסתמך על פרשנות משפטית מוטעית של הדין. שאלת סיכויי ההצלחה של המבקשת היא החשובה יותר. בהתאם להלכה הפסוקה, פסק דין שניתן כהלכה לא יבוטל על פי בקשת הנתבעת, אלא אם כן יש בידיה להראות שתצמח לה תועלת מן הביטול. כלומר, שיש לה סיכוי לזכות במשפט אם יבוטל פסק הדין והיא תורשה להתגונן. במקרה שבפניי, טענות המבקשת כי אינה חייבת מאום למשיבה וכי בעת הנטענת לעשיית החוב הייתה בכלל לקוחה של חברה אחרת, די בהם כדי שיידרש בירור ראייתי לגופו של העניין, שכן טענותיה מהוות הגנה אפשרית, שאם תתקבלנה, יכול הדבר להוביל למתן החלטה שונה מזו שניתנה בהיעדר הגנה.
לאור האמור לעיל, מצאתי להורות על ביטולו של פסק הדין לפי שיקול דעת בית המשפט. אין צו להוצאות.
על המבקשת להגיש לתיק בית המשפט כתב הגנה בתוך 20 ימים מיום המצאת החלטתי זו. אי ביצוע האמור לעיל יותיר את פסק הדין על כנו.