תודעה כוזבת » ארכיון הבלוג » אל תמהרו לשדרג
כאן רודוס, כאן קפוץ
11 בפבר, 2007
אישי, פרסום
העולם כמרקחה, לאן שלא תפנו מישהו שוקל אם כדאי או לא כדאי, לשדרג ל'ויסטה' כמובן. השורה התחתונה, כך זה נראה בינתיים, היא ששום דבר נורא לא יקרה אם תשדרגו, אבל גם אין סיבה ממשית לרוץ. כל הדיון הזה הוא כמובן קצת מיותר, הרי בעוד שנתיים או שלוש תקנו מחשב חדש, ותמצאו עליו 'ויסטה' ו'אופיס 2007', אם תרצו ואם לא. מה גם שהרבה קודם תתחילו לקבל attachments שלא ייפתחו בלי ה-2007.
הבעיה היא שבעוד רבים וטובים חוככים בדעתם ושוטחים טיעונים מלומדים לכאן ולכאן מתרחש שדרוג אחר, גם הוא מלווה בקמפיין רועש, צעקני ושערורייתי. כן, מיליוני גברים ברחבי העולם יתפתו במהלך החודשים הבאים לשדרג את חווית הגילוח שלהם עם היציאה החדשה והכתומה של ג'ילט. איך זה קרה, ואיך קרה שגילוח הפך לחוויה?
למעט תקופה קצרה אחרי הפרידה של הוריי סכיני גילוח תמיד היו חלק מהסביבה הקרובה שלי, ותמיד נראו פחות או יותר אותו דבר, מקל פלסטיק שחור, פונקציונלי עד שעמום , ובראשו סכין. הייתי צעיר מכדי להבחין בשינויי דגמים, אם היו כאלה. עד שהגיע הקיץ ההוא, קיץ שלאורכו טיפות הזיעה שנצנצו תחת פלומת השפם שלי גררו לחץ הולך וגובר של חברים שכבר עשו את הצעד להצטרף אל אוכלוסית המתגלחים. ביום ההולדת שלי הרחיק אחד מהם עד כדי קנייה של ערכת גילוח בסיסית. בערך בסוף אותו קיץ נשברתי. הגילוח הראשון נעשה בליווי של במוגר אחראי. בגילוח השני הצלחתי לקלף מעליי גם חלקים נרחבים של עור הפנים, אחר כך למדתי להסתדר עם הסכין ההוא, אחת לשבוע או שבועיים שלפתי אותו מהארון והוא שרת אותי נאמנה.
שנתיים פחות או יותר החזיקה מעמד מערכת היחסים הנינוחה שלנו. עד ליום המר והנמהר ההוא, שבו, ישובים באולם קולנוע חשוך חזינו לראשונה בפלא. כאילו נפתח חלון אל העתיד ודרכו הגיח אל מסך הקולנוע דגם ה-excel של ג'ילט, את ידית פלסטיק משמימה החליף מוט מתכתי בוהק שעוצב בסגנון חללי, הראש כלל להבים נתמכי קפיצים, ואיכשהו התלווה לכל זה גם מתעמל שלא ברור לי איך בדיוק היה קשור לכל הסיפור. כשנגמרה הפרסומת פנה אליי מי שישב לידי והודיע שהוא כבר לא יכול לחכות לגילוח עם הסכין החדשה. זה הרגע, עבורי לפחות, שבו גילוח הפך לחוויה.
מאז, כמו עבד מותגים נרצע מיהרתי להתייצב בקופת הסופרמרקט עם כל שדרוג של ג'ילט, מתמוגג מהתוספת הכה משמעותית של סנפירונים קטנים לאותו סכין, נופל לרגלי עולם הדימויים האווירנאוטי של המאך 3, מסתער על תוספת הרטט של הטורבו, נמס כשבקהאם נועץ בי מבט מגולח למשעי.
מספיק עם זה. די. לא מוכן לשחק יותר. אני יוצא מכאן בקריאה נרגשת לכל הגברים, אל תשדרגו. לא עכשיו, לא בעוד חצי שנה כשבטח ייצא ה-SP1 ל-Fusion, וגם לא בעוד שנתיים ל-Fusion 2.0.
פורסם על ידי שחר אבן-דר מאנדל ביום יום ראשון, 11 בפברואר, 2007 ובשעה 16:50 שייך לנושאים: אישי, פרסום. ניתן לעקוב אחרי התגובות דרך RSS 2.0. ניתן להגיב, או לשלוח טרקבק מאתרך.
4 תגובות ל“אל תמהרו לשדרג”
12 בפברואר, 2007 בשעה 14:19
מודה, גם אני משדרג את הסכין ברגע שאפשר.
לא בגלל הפרסומות, פשוט בגלל שעם השילוב המחורבן שלי בין עור עדין וזיפים קשים, אני אשכרה מרגיש את ההבדל בין 1.01 ל-1.02.
12 בפברואר, 2007 בשעה 16:14
וקיימת כמובן האופציה נחמדה והנעימה לא להתגלח, לא לקנות סכינים ולא לשדרג, שבעולם המחשבים של היום זה לא כמו לא להשתמש במחשב בכלל, אלא פשוט להשאר עם מה שיש, לתת לו לצמוח ולהנות ממנו כל עוד הוא קיים.
דרקונית Reply:
דצמבר 28th, 2010 at 18:20
אבל הוא דוקר ומדגדג ומציק ומעצבן
מאת אוהוהו :
22 בינואר, 2011 בשעה 1:37
נשיקה בלי שפם
היא כמו ביצה