נֹעם מאירסון ז"ל
אלבום ילדות אלבום בגרות אלבום צבא
אדם הוא יצירה מורכבת וחד-פעמית, שאיננה יכולה להיתחם בגבולות השפה.
מי שהכיר את נעם יודע, שזכרון חיוכו והילוכו ודבריו הם הנותנים משמעות לעובדות היבשות.
בתורה נעם מצא את עצמו והשקיע את כל כולו. דרכם של הרב קוק ותלמידיו דברה אליו, והוא המשיך לישיבת "איילת השחר" באילת, בה מצא בית אמיתי. נעם אהב לא פחות מהגישה את הפתיחות ואת החום של אנשי הצוות. בן תורה הוא היה, אבל מן הסוג המיוחד לנעם: נשאר מצחיק, חייכן, שובב. הוא גייס את כוחותיו ללמוד תורה, להתנדבות במסגרות חינוכיות שונות, לגיבוש הישיבה והחברה. נעם לא הפסיק לעבוד על מידותיו ולהתקדם. הוא חונן בכוחות גדולים. את נפשו מילאו שאיפות גדולות. הוא התעתד להכנס לתחום החינוך הפורמלי והבלתי-פורמלי והרבנות, להתמסר לעם ישראל.
לאחר שלוש וחצי שנות לימוד בישיבה הגבוהה, התגייס נעם לחיל השריון במסגרת ההסדר. הוא יצא לקורס מט"קים, וכשהשתחרר לקח חודשים אחדים פסק זמן לפני שיבתו לישיבה, בהם שימש כמורה בבית המדרש של ישיבתו התיכונית במצפה רמון. לאחר מכן הדריך נעם טיולים במדרשת "אל ארצי" באילת. נעם אהב את ארץ ישראל בכל רמ"ח אבריו, והאמין שטיולים הם כלי חינוכי מאין כמוהו. הוא שאף לפתח שיטות הדרכה חינוכית לטיולים. לאחר פסח האחרון חזר נעם ללימודיו בישיבת "איילת השחר".
ביום הולדתו האחרון, בו מלאו לו 23 שנים, זכה נעם להתארס עם בחירת לבו, אותה הכיר ב"אל ארצי". השניים תיכננו להינשא בי"ז באלול תשס"ו ולהתגורר בישוב עלי, שם בחר נעם ללמוד. אך התכניות נקטעו. נעם גויס למילואים בצו 8 ונסע צפונה לקחת חלק במלחמה. לאחר מספר ימי המתנה נכנס נעם ללבנון בשיירה של טנקים, כשהוא משמש כטען של המ"פ רס"ן יותם לוטן.
נעם הלך מאיתנו בי"ג באב תשס"ו, ונטמן בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.