﻿ חישוב הכנסה לצורך דמי פגיעה
בל (ב"ש) 2366/02 חישוב הכנסה לצורך דמי פגיעה
1. עניינה של תביעה זו היא אופן חישוב הכנסת התובע לצורך תשלום דמי פגיעה וגמלת נכות מעבודה.
2. התובע היה עוסק עצמאי בתחום החשמל.
3. בתאריך 21.2.97 ארעה לתובע תאונת עבודה, עת רובוט תעשייתי במפעל שבו עבד כחשמלאי עצמאי, נפל עליו וגרם לו פציעת ראש.נ
4. הנתבע הכיר באירוע כתאונת עבודה.ב
5. לתובע נקבעה דרגת נכות צמיתה בשיעור 43% החל מ-1.11.00.ו
6. כעת נותר לנו לבדוק כיצד תחושב הכנסת התובע לצורך תשלום דמי פגיעה וגמלת נכות.נ
החקיקה הרלוונטית היא סעיף 97(א) לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב] תשמ"ה – 1995:
"(א) דמי פגיעה ליום הם שלושה רבעים משכר עבודתו הרגיל של המבוטח, אך לא יותר מהסכום הנקוב בלוח ה'."
סעיף 98 –
"(א) שכר העבודה הרגיל, לענין סעיף 97, הוא הסכום היוצא מחלוקת הכנסת המבוטח, ברבע השנה שקדם ליום שבעדו מגיעים לראשונה דמי פגיעה, בתשעים.ב
(ב) לענין סעיף זה "הכנסה" –
(2) במבוטח אחר שלפי 75(א) – ההכנסה ששימשה יסוד לחישוב דמי
הביטוח בעד רבע השנה האמור בסעיף קטן (א).ו
והכל לרבות אותו סכום שהיו מגיעים ממנו דמי ביטוח אילולא הסכום המרבי הקבוע לתשלום דמי ביטוח".נ
סעיף 345 (א) (ב) (1) –
"(א) עובד עצמאי יראו כהכנסתו השנתית את הכנסתו מהמקורות המפורטים בפסקאות (1) ו-(8) של סעיף 2 לפקודת מס הכנסה, ומי שאינו עובד ואינו עובד כעצמאי יראו כהכנסתו השנתית את הכנסתו מהמקורות המפורטים בסעיף 2 האמור, והכל – בשנת המס שבעדה משתלמים דמי הביטוח (להלן – השנה השוטפת), ולאחר שנוכו ההוצאות הקשורות במישרין בהשגת ההכנסה.ב
(ב) (1) ההכנסה בשנה השוטפת תיקבע על פי השומה הסופית של ההכנסה
כאמור לאותה שנה לפני כל פטור, ניכויים וזיכויים לפי פקודת מס הכנסה
(להלן – ההכנסה בשומה), בהפחתת סכומים אלה: ..."
תקנה 11 לתקנות הביטוח הלאומי (מקדמות) התשמ"ד 1984 –
"הכנסה שתחשב כהכנסה לפי שומה סופית
(א) אירעה פגיעה בעבודה בשנת מס פלונית, תיחשב ההכנסה, לפיה חויב הנפגע בתשלום מקדמות לפני הפגיעה, כהכנסה לפי שומה סופית, והוראות תקנות 4 ו-10 לא יחולו לגבי שנה זו;
לענין זה – "פגיעה בעבודה" – פגיעה מזכה בדמי פגיעה לפי פרק ג' או ט'2 לחוק לתקופה של 90 ימים לפחות, בין שהם רצופים ובין שאינם רצופים, או פגיעה מזכה בקיצבת נכות, בקיצבת תלויים או במענק לנכה או לאלמנה לפי הפרקים האמורים.ו
(ב) על אף האמור בתקנות משנה (א), אם הפגיעה בעבודה אירעה בשני החדשים הראשונים של שנת מס פלונית, תיחשב הכנסה לפי שומה סופית ההכנסה לפיה חויב הנפגע בתשלום מקדמות בשנת המס שקדמה לפגיעה".נ
לפי תקנה 11 (ב) אם ארעה התאונה כפי שארע לתובע, בשני החודשים הראשונים של שנת המס, יש לראות את ההכנסה כהכנסה לפיה חוייב הנפגע בתשלום מקדמות בשנת המס שקדמה לפגיעה.ב
התקנה באה לקבוע אמת מידה אחת שלוקחת בחשבון את התנודות בהכנסה כלפי מעלה וכלפי מטה אצל עצמאיים. כך, יצא שעצם חישוב הגמלאות לנפגעי תאונת עבודה על פי ההכנסה ששימשה בסיס למקדמות, פועלת לעיתים לטובת המבוטח הנפגע ולעיתים נגדו.ו
ראה: עבל 354/97 שלום חג'בי נ' המוסד פד"ע לב 572.נ
7. בפרשת "יעקב סדיק" נקבע כי תכלית תקנה 11 היא לחסום דיווח בלתי נכון מצד מבוטחים, בכך שינסו להעלות את גובה הכנסתם לאחר התאונה על מנת להגדיל את שעור הגמלה שתשולם להן. על כן נקבע כי תקנה 11 עומדת באמות מידה של סבירות ויש ליתן תוקף להוראותיה.ב
ראה: עבל 20/99 יעקב סדיק – המוסד לביטוח לאומי – ניתן ביום 18.2.02 (טרם פורסם).ו
עבל 1171/00 יעקב בן יששכר נ' המוסד לביטוח לאומי ניתן ביום 5.5.03 (טרם
פורסם).נ
8. מאחר והתובע נפגע בחודש השני של שנת 1997 בהתאם לתקנה 11 (ב) יש ללכת למקדמות ששילם התובע בשלושת החודשים האחרונים בשנת המס 1996 ואשר אלו יחשבו כהכנסה לפי שומה סופית.ב
כעולה מנספח ח' לכתב התביעה, אשר הוא מסמך של מחלקת ביקורת וגבייה של הנתבע, המקדמות ששילם התובע בשנת המס 1996 היו לפי הכנסה של 12,089 ₪ לחודש.ו
הגב' אילנה נובוטני, מנהלת מח' גביה וביטוח הנתבע, העידה בפנינו כי האמור במסמך זה משקף, את ההכנסות שלפיהן חוייב במקדמות, הדבר נעשה לפי שומה 95 (עמ' 2 לפרוטוקול שורות 21- 26).נ
יוצא אם כך כי החודשים שעל הנתבע היה לקחת בחשבון הם אוקטובר, נובמבר ודצמבר לפי הכנסה של 12,089 ₪ מדי חודש.ב
9. אין לכן כל משקל לשומות שהוגשו מאוחר יותר של 1996, שלא לדבר על 1997 מאחר וזוהי המשמעות של גמלה חוסמת, אשר יכלה להטיב או להרע למבוטח.ו
10. על כן, התביעה מתקבלת באופן שחישוב דמי הפגיעה וגמלת הנכות תהא על בסיס הכנסות התובע מהן חוייב במקדמות בשלושת החודשים האחרונים של 1996 כלומר לפי הכנסה של 12,089 ₪ לכל חודש.נ
11. הנתבע ישלם לתובע הוצאות משפט בסך 2,000 ₪ בתוספת מע"מ אשר ישא ריבית והצמדה חוק מהיום ועד התשלום בפועל.ב