דייג באיים האזוריים - האיים האזוריים
דייג באיים האזוריים
האיים האזוריים הם יעד חשוב למינים רבים של דגי אוקיינוס שנודדים אלפי קילומטרים לאורך האוקיינוס האטלנטי. חופים מקומיים ושוניות תת ימיות מכילים כמויות גדולות של בעלי חיים – מקור אוכל חיוני שמושך דגים רבים במהלך נדידתם מה שמאפשר עושר רב של דגה לחובבי הספורט הזה וגם למי שעוסק באופן מקצועי בתחום של דייג באיים האזוריים.
מינים של דגים ועונות של דייג באיים האזוריים
אי אפשר לדבר על דייג באיים האזוריים בלי לפתוח במרלין. עונת המרלין היא מאמצע יולי עד תחילת אוקטובר כשטמפרטורת מי הים היא הגבוהה ביותר. במהלך אוקטובר יש עדיין כמויות גדולות של דגים נודדים אלו אך ההתדרדרות בתנאי מזג האוויר בתקופה זו עשויה להוריד את כמות ימי הדיג. עוד על מרלין
מרלין כחול
המרלין הכחול מופיע באיים האזוריים כשטמפרטורת המים היא 22 מעלות צלסיוס. למרות שמשקל הדגים הממוצע הוא 220 ק”ג יש תמיד אפשרות למצוא דג במשקל של כמה מאות קילו. הדג הגדול ביותר שנתפס עד כה באיים האזוריים היה במשקל של כ-400 קילוגרם. ב-2009 נתפסו 5 דגי מרלין כחולים ביום אחד. עוד על מרלין
מרלין לבן
המרלין הלבן נמצא בשפע באיים האזוריים. דגים אלו מופיעים לרוב מוקדם יותר מדגי המרלין הכחולים כנראה בגלל שהם יכולים לשהות בטמפרטורת מים נמוכה יותר. הם מתנגדים רבות כשמנסים לדוג אותם באמצעות חכות והם שוקלים כ-22 ק”ג כל אחד. ב-2008 נתפסו 4 דגי מרלין לבנים בבת אחת. עוד על מרלין
דגים נוספים, כמו Spearfish נפוצים פחות ולרוב הם מופיעים בעונה של דגי המרלין.
דייג באיים האזוריים שאינו ספורטיבי לרוב כולל גם דיג של דגי חרב שהם יחסית נפוצים. יש לדג זה חשיבות רבה יותר בקרב דייגים מקצועיים שתופסים אותם לרוב בלילה ולעיתים נדירות במשך היום. דייגים מקצועיים ידועים בכך שהם תופסים לעיתים מינים גדולים של דגי חרב ששוקלים יותר מ-300 ק”ג. עוד על דג חרב
עונת הטונה נמשכת מאמצע אפריל עד לסוף יוני אבל דגי הטונה יכולים להופיע גם בתקופות אחרות במהלך השנה. בשנים האחרונות עונת הטונה גדלה והמשיכה לתוך חודשי הקיץ עד סוף ספטמבר. עוד על טונה
דג נודד זה הוא חזק במיוחד והוא נצפה לעתים קרובות אך נתפס רק לעתים רחוקות באיים האזוריים. קשה מאוד לאתר דגים אלו כי הם מבלים את רוב זמנם במים עמוקים. הם נצפים לרוב בחודשי החורף כשטמפרטורת המים נמוכה מ-16 מעלות צלזיוס. ב-2014 דיג מקצועי תפס טונה כחולת סנפיר במשקל של מעל 500 ק”ג באזור האי סאו מיגל. דייגים מסוימים מאמינים שדגים אלו נמצאים לאורך כל השנה אך מכיוון שקשה לאתר אותם רוב הזמן, קשה גם לתפוס אותם. עוד על טונה כחולת סנפיר
טונה גדולת עין
טונה גדולת עין נפוצה מאוד באיים האזוריים והיא בעלת חשיבות רבה לכלכלה המקומית. דגים אלו שוקלים 70-80 ק”ג אך דגים מסוימים, במיוחד אלו שנתפסו בשנים האחרונות הגיעו ל-150 ק”ג. ב-2012 נתפסו 7 דגי טונה גדולת עין ביום אחד ומשקלם הכולל עמד על 150 ק”ג. עוד על טונה
דגי טונה אחרים, כמו אלבקור ובלמידה נפוצים גם הם באיים האזוריים. אלבקור שוקל לרוב בסביבות 20 ק”ג. ב-2008 נתפסו 18 דגים כאלו ביום אחד. דגי בלמידה הם קטנים יותר ושוקלים לרוב בסביבות 5 ק”ג כל אחד. טונה צהובת סנפיר נפוצה פחות ומופיעה לרוב כשהטמפרטורות גבוהות יותר, בדרך כלל באוגוסט. ב-2014 נתפס הדג הגדול מסוגו ממין זה והוא שקל 150 ק”ג. עוד על טונה
מינים קטנים יותר הם דולפינים ונפוצים פחות הם דגי וואהו שנתפסים מדי פעם בפעם.
כרישים כמו כריש כחול, פטישון ואחרים נפוצים במי האיים האזוריים וקל לדוג אותם. בימינו, פחות פופולרי לדוג אותם.
דיג בחכה/דיג חופים של ברקודות, מקרל, בוניטו אטלנטי, לוקוס ודגי ג’ק הוא אפשרי במהלך כל השנה.
אזורי דיג ומיקומים
מכיוון שמקורם של האיים האזוריים הוא וולקני, במרחק של מספר קילומטרים מהחוף יש גדות תת-מימיות רבות שעולות מתוך מי הים העמוקים (מעל 1000 מטר) שמקיפים את האיים. לכן, אזורי דיג מעולים נמצאים במרחק של 20 דקות בלבד מהנמל.
מחקר וקיימות
הדיג באיים האזוריים נעשה לפי תקנות איגוד הדיג הבינלאומי (IGFA) וטיבוע כל דגי המרלין נעשה בשיתוף פעולה עם קרן Billfish. כעיקרון כל דיג של סוגי דגים אחרים כמו טונה או דגי חופים הוא מותר, אך יש לשחרר אותם לאחר הדיג. חשוב לדעת שבאיים האזוריים סירות דיג למטרות ספורט אינן מורשות למכור את שללם בשוק, כך שאתם, משפחתכם וחבריכם תוכלו להנות ממאכלי ים בדרך שמאפשרת קיימות.
למרות שהמרלין הכחול והטונה כחולת הסנפיר נמצאים ברשימת המינים שבסכנת הכחדה של איגוד השימור העולמי IUCN, מחקרים מראים שטיבוע הדגים גורם לתמותה של פחות מ-10% ובכך תורם לקיימות של דגים נודדים טורפים אלו.
מתוייג ב: דג חרב, דייג, דייג באיים האזוריים, טונה, טונה גדולת עין, טונה כחולת סנפיר, מרלין, מרלין כחול, מרלין לבן.