השאלה הגדולה סביב השביתה בירושלים: מה רוצה ניר ברקת? - מקומי - הארץ
את העימות החזיתי של ראש העיר עם האוצר אפשר להסביר בהכנות להתמודדות ארצית, בדאגה לעתיד ירושלים או סתם בסירוב לרדת מהעץ. בינתיים, מי שמסתמנים כמרוויחים מהמצב הם החרדים
31.01.2017 15:58 עודכן ב: 23:43
ערימות אשפה בירושלים, היוםאוליבייה פיטוסי
הרבה אימוג'ים כועסים וסימני שאלה עפו באוויר הוירטואלי של ירושלים, בקבוצות ווטסאפ של הורים ועובדים, בעקבות השביתה בעיר. במוקד של אלה וגם אלה ניצב ראש העיר, ניר ברקת.
אתמול בלילה, קצת לפני חצות, נאספו בביתו של ברקת בשכונת בית הכרם ראשי המאבק - יו"ר ועד ההורים, יו"ר ועד העובדים של העירייה, יו"ר ההסתדרות במרחב ירושלים ובכירי העירייה. זמן קצר קודם לכן הסתיימה ללא תוצאות פגישה בין ראשי המאבק לבין מנכ"ל משרד האוצר שי באב"ד. על הפרק עמדה האפשרות להרחיב את השביתה ולהשבית גם את גני הילדים. ההשבתה נועדה להיעשות "באמצעות שליח" - כדי לעקוף את הצו שאסר על העירייה להשבית את מערכת החינוך, הכריזו ההסתדרות וועד העובדים על אסיפות הסברה לסייעות הגנים, ועל ידי כך השביתו את הגנים. הצהרונים הושבתו על ידי המינהלים הקהילתיים (המתנ"סים), שלכאורה אינם קשורים לעירייה. ברקת, אומרים אנשים שהיו בפגישה, מודע היטב לנזק הציבורי שהשביתה גורמת לו ולמרות זאת עודד את הנוכחים להחריף את השביתה. היום (שלישי) אחר הצהריים תידון חוקיות ההשבתה הזו בבית המשפט המחוזי.
הוויכוח עם משרד האוצר נוגע לשלושה סעיפים - גודלו של התקציב המיוחד לירושלים, מימון בניית כיתות לימוד ותקצוב הצהרונים. סעיף התקציב המיוחד הוא הבעייתי מכולם. ברקת דורש תקציב של 800 מיליון שקלים וטוען שהאוצר אף הסכים לכך. האוצר מוכן לתת 525 מיליון, 5% יותר מבשנה שעברה, וטוען שאת שאר הכסף אמור ברקת לגייס בעצמו ממשרדי הממשלה ושאין אח ורע לסעיף תקציבי שגדל ב-60% בשנה.
ברקת מצביע על פערים אדירים בין השירותים שמקבלים תושבי ירושלים לאלה בתל אביב: מספר עובדי הרווחה לכל תושב עני קטן פי עשרה, מספר עובדי התברואה לתושב קטן פי שניים ובעיר חסרות 3,800 כיתות לימוד. המספרים הללו, כמו הטענות של ברקת, אינם חדשים, והם קשורים במבנה החברתי של ירושלים, ששני שלישים מתושביה הם חרדים וערבים. נראה שכבר זמן רב מפגינים שר האוצר ופקידיו אטימות לבקשות של ראש העיר, ואופיו האישי והתוקפני של המאבק ודאי לא תרם לרצונם להקשיב. הם מאשימים את ברקת בניפוח המנגנון העירוני ובניהול כושל, ואף דרשו משר הפנים אריה דרעי למנות לעיר חשב מלווה - צעד שלצד משמעותו המעשית יש בו גם מימד של השפלה אישית. מעניין יהיה לעקוב אחרי ההכרעה של דרעי, שנחשב באחרונה לבעל בריתו של ברקת.
בנוגע לבניית הכיתות, העירייה טוענת שהאוצר לא מאשר לה אפילו לקחת הלוואה כדי להקל במשהו על המשבר, שפוגע בעיקר במגזר החרדי והערבי. באוצר טוענים שהעירייה לא הציגה תוכניות מוגדרות להקמת בתי ספר ואם יוצגו כאלו יימצא התקציב.
בסוגיה השלישית טוענים המינהלים הקהילתיים המפעילים את הצהרונים והעירייה שזה חמישה חודשים משרד האוצר לא מעביר להם תקציבים. נוסף על כך, ההורים אינם מקבלים מימון מלא לצהרונים כפי שקובע החוק, לאור ירידתה של העיר מאשכול 4 לאשכול 3 בדירוג החברתי-כלכלי. במשרד האוצר טוענים שהדירוג יעודכן רק בשנה הבאה וטרם השיבו לטענה בדבר אי-העברת התקציבים. בפגישה אמש אמר המנכ"ל באב"ד שהוא מבקש יומיים לבדוק את הנושא.
אבל השאלה המעניינת ביותר שמעסיקה את תושבי ירושלים היא מה רוצה ברקת. הפרשנות המקובלת היא שראש העיר ממילא עסוק בעיקר בשיפור מעמדו בליכוד לקראת התמודדות עתידית. המאבק מול האוצר, לפי הפרשנות הזו, נועד למצב אותו כפוליטיקאי ארצי. לכן, כל החצים מופנים למשה כחלון ולפקידי האוצר, ולא לראש הממשלה. הבעיה בהסבר הזה היא ההסכמה הכללית על כך שהנזק התדמיתי לעיר ולברקת עצמו לא משרת אותו במרוץ. במתקפת יחסי ציבור מתוכננת היטב הצליחו באוצר להסיט את הדיון מהמחסור התקציבי לאופן שבו ברקת מנהל את העיר, ובימים האחרונים הוא מצטייר יותר מאי-פעם כראשה הכושל של עיר ענייה ובלתי מתפקדת.
ההסבר השני להתנהגות של ברקת הוא שראש העיר עלה על עץ גבוה, ומסרב כעת למחול על כבודו ולרדת ממנו. כמו במקרים אחרים בקריירה הפוליטית שלו הוא הפך נושא עקרוני לעניין אישי, בינו לבין שר האוצר. ועתה, למרות שהוא מודע היטב לנזק שנגרם לו, הוא מתקשה למצוא את הסולם.
הסבר שלישי, שנותן קרדיט גדול יותר לברקת, גורס שהוא נואש מההתמודדות בליכוד (יום לפני פרוץ המשבר השתתף ברקת בליכודיאדה באילת, אך בחר שלא להתמודד בבחירות הדמה שנערכו בין מועמדי הליכוד), ועל כן הוא שוקל בכל זאת להישאר ולהיאבק על כהונה שלישית בראשות העיר. לטווח הארוך, יש סיכוי שהמאבק הזה ישתלם לו ולירושלים כולה, שכן באוצר אולי יבינו אחת ולתמיד שלא ניתן להתייחס לבירה כאל עוד עיר.
כך או כך, בינתיים מסתמנים החרדים כמרוויחים מהמשבר. מערכת החינוך החרדית המשיכה גם היום לעבוד כרגיל, והבוקר הודיעו שלושת חברי הסיעה הפלורליסטית "ירושלמים" על פרישה מהקואליציה העירונית - שהופכת את הרוב החרדי בהנהלת העירייה למוצק עוד יותר. על רקע חידוש הלחץ החרדי לסגירת מקומות בילוי בעיר בשבת, זו לא בשורה טובה לציבור החילוני בירושלים.