מוזיקה חסידית: "זה נשמע לי כמו אוי אוי אוי!" | קפה גיברלטר על הקפה
מוזיקה חסידית: "זה נשמע לי כמו אוי אוי אוי!"
מאת מרב ליבנה-דיל בתאריך 3 בפברואר 2013 תחת מוזיקה · 7 תגובות
הוא רוקד כמו מדונה, מתלבש כמו ליידי גאגא ויש לו יותר משקפיים מסר אלטון ג'ון- זהו ליפא שמאלצר. מכירים אותו?
ליפא הוא היוצא מהכלל (והיוצא דופן, אם לא לומר סוג של אנקדוטה) המעיד על הכלל, והכלל פשוט מאוד- הציבור הלא-חרדי בישראל כמעט ואינו חשוף למוסיקה שחרדים מאזינים לה, או בשמה הארכאי והלא מייצג- מוסיקה חסידית. אנחנו מכירים מוזיקה נידחת מהג'ונגלים בבוליביה, שולטים כבר ברזי היסטוריית הרגאיי, מחדשים פיוטים תחת כל עץ רענן אבל תרבות מוסיקה שלמה שנמצאת כאן, במרחק שני רחובות, סמויה לגמרי מהעיניים ומהתודעה שלנו.
מהי מוסיקה חסידית? יש הגיון מסויים בשם שניתן למוסיקה הזו. בחברה החסידית תפסה המוסיקה מקום מרכזי, מתוך תפיסה עמוקה של סגולות המוסיקה וכוחה להשפיע על עולם האלוהות ועשר הספירות, ומהצד השני על העולם הגשמי ונפש האדם. בפעם הראשונה מאז ימי הלווים בבית המקדש ניתן מקום דתי למוסיקה. בקרב החסידים, הלחן והמנגינה קיבלו תפקיד דתי ומרכזי לעומת הטקטס והמילים, וזאת בניגוד להתפתחות בקהילות המזרחיות בהן המשיכו להיכתב פיוטים חדשים. אם בקהילות המזרחיות המילה הייתה המרכז והמנגינה הייתה יכולה להילקח גם מתוך סרט ערבי, בחצרות החסידים המרכז היה המנגינה, מה שנקרא 'הניגון'.
היום, קצת קשה לדבר על "מוסיקה חסידית". המוסיקה שמושמעת ברחוב החרדי, בישיבות או בתחנות רדיו כגון "קול ברמה" או "קול חי" מורכבת מז'אנרים שונים ומגוונים. הז'אנר הקלאסי, והפחות מוכר ברחוב הלא חרדי, הוא ניגונים חסידיים מתוך חצרות החסידים ממש, ניגונים מקוריים שעברו מדור לדור וזוכים היום להוצאות מחודשות, הן ברחוב החרדי והן דרך פסטיבלי פיוט ואמנים מוכרים המבצעים אותם. אלו בעצם הפיוטים של האשכנזים, ובהחלט ניתן לכנות אותם מוסיקה חסידית.
הפיוט 'יה אכסוף', חסידות קרלין:
העיסוק במוסיקה ממקום דתי, נתן לגיטימציה לעסוק במוסיקה גם כשהיא כבר לא ניגון חסידי שנולד בחצרות האדמו"רים. נראה ששנים של יחס כמעט מיסטי למוסיקה, הכשירו את היכולת לעסוק במוסיקה כדבר לגיטימי, וכך נולדו סגנונו�