אפקט הפרפר: 2012
הראיון המלא של גיא רולניק עם אלדד יניב. השחיתות, המעטפות, החקירות, התיקים הנתפרים, העיתונאים המושחתים. האיש שמוכן לדבר על דברים שאיש בפוליטיקה לא מוכן לדבר עליהם - מפחד, מהישרדות. ראש מפלגת ארץ דשה אלדד יניב בראיון ארוך ומקיף בדה-מרקר עם גיא רולניק, על ימיו כמעכר בשירות שלטון ההון, על המעכרים של ימינו ועל איך ארץ חדשה תילחם בהם מתוך הכנסת.
- אלדד יניב היה סוג של מעכער שמחבר בין פוליטיקאים לאנשי עסקים.
- הוא רץ לכנסת עם מפלגת ארץ חדשה
- יש להם כל מני סרטונים ביוטיוב שבהם הוא מסביר על מעשי שחיתות ואיך הוא היה מעורב בהם
והראיון:
- קודם כל, אני לא רואה איפה גיא רולניק עוש כאן עיתונות. באמת. זה לא ראיון עיתונאי כמו שראיון עיתונאי היה צריך להיראות בעולם מושלם. ארוך, בלי לקטוע, להתחנף, בלי להיכנס לפינות קשות, מונולוג מנומס. ממש מגניב.
- חלק גדול מהזמן אלדד יניב מתלהב מעצמו ומספר דברים שכולם יודעים.
- בין לבין יש קטעים מעניינים, למשל על סתיו שפיר שלפי אלדד לא במקרה רואיינה בידיעות אחרונות של נוני מוזס הרבה פעמים בשנה האחרונה, והיא בעצם כבר עובדת אצל מוזס גם אם היא עוד לא יודעת את זה. או למשל על החברים שעוד נותרו לאלדד במערכת.
ודעתי:
הבעיה היא מעורבות יתר של הממשלה בשוק, שנותנת לפוליטיקאים את הכוח לצ'פר בעלי הון. אבל אלדד עדיין עושה עלי רושם של אדם לא ישר, ואני לא בטוחה שבתור חבר כנסת הוא ישיג הרבה מעבר לפרובוקציות. גיא רולניק לא נראה לי עיתונאי. ממתי מי שמתיימר להיות עורך משמש כעיתונאי?
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 21:45 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: אלדד יניב, ארץ חדשה, בחירות, גיא רולניק, הון שלטון, טייקון, כסף, עיתונות, פוליטיקה, ראיון, שחיתות, שיטת השקשוקה, שקשוקה
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 20:14 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: אהבה, סיפור אהבה, love, love story, Romeo, Save Me, Taylor Swift
Music video by Maroon 5 performing Won't Go Home Without You
She left before I had the chance to say (Oh)
The noises that you made kept me awake (Oh)
The weight of things that remaind unspoken
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 22:21 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: אהבה, חיבוק, נטישה, it's not over tonight, love, Lyrics, Maroon 5, Music Video, Won't Go Home Without You
לאכול עם מזלג ולא עם סכין - שינויים בתזונה יצילו את חייך
"Forks Over Knives": The Power of Good Health Is In Your Hands
אתם חיים באורח חיים חולני עמוס בתרופות בגלל סכרת, לחץ דם גבוה, השמנת יתר, כולסטרול גבוה, סיכון להתקפי לב, שבץ מוחי, סרטן ועוד. הגיע הזמן שתעשו שינויים בתזונה שלכם בפרט ובאורח החיים בכלל - תתחילו כל ארוחה במרק ירקות או סלט ירקות. זרקו את המוצרים הדיאטטיים, המשמינים ומוצרים מן החי מהבית. תכינו פחות אוכל ופשוט תתחילו לישון כמו שצריך. ספורט כמו הליכות רק יועילו לחיי היום יום שלכם אם תלכו באופן קבוע על הבוקר או אחרי ארוחת הערב. שינויים קטנים בהרגלי היומיום שלנו יכולים לעשות שינויים גדולים במשקל. כך תוכלו לרזות ולשמור על הגזרה והבריאות לאורך זמן.
העלאת המודעות וביצוע שינויים קטנים יכולים להביא לירידה במשקל.תדאגו שהטמפרטורה בסביבה בה אתם נמצאים הנה נוחה. הגוף שלנו שורף יותר קלוריות כשקר במטרה לשמור על חום הגוף. יחד עם זאת, הגוף מפצה על כך באמצעות אכילה מוגברת. לכן, כשקריר, תקפידו להתלבש היטב, חממו את הבית והכינו מרק חם לאכילה. על פי מחקרים חוסר בשעות שינה קשור באופן ישיר להשמנה דבר שמגביר את הפרשת הורמון הרעב גרלין, המעודד אכילה, ומפחית את ההורמון לפטין שמעכב אכילה ומגן מפני עודף משקל. כמו כן, קיימת עלייה בהורמוני סטרס המעודדים שמירה על מאגרי השומן ופירוק של מסת שריר. לכן, תקפידו לישון שבע שעות בלילה ולהפחיד את הלחץ.
אל תעשו ספורט - ספורט זה מפחיד ואנחנו עצלנים. אבל תגבירו פעילויות כמו עלייה במדרגות במקום במעלית או ותתחילו לרכב על אופניים או ברגל במקום נסיעה לעבודה ברכב. מדובר בפעולוץ שגרתיות שיכולים לשרוף לכם קלוריות, לגרום לכם להרגיש מעולה ולחסוך לכם כסף מבלי להתאמץ יותר מדי. מחקרים מראים שפעילות גופנית יומיומית שורפת קלוריות.
תימנעו מאכילת פיתויים, כמו ממתקים ובשר - צמצמו את הפיתויים לפעם בשבוע ואפילו לפעם בחודש. קנו פחות פיתויים, בחרו בפיתויים שאתם שולטים באכילתם. תעדיפו אריזות קטנות ושימו אותם במקומות מוצנעים. חלק גדול מהאוכל הלא בריא שנאכל בבית. נאכל כי הוא פשוט שם מול העיניים. שתייה מותקה, למשל קולה ומיץ ענבים למשל, אינה תורמת לשובע וגם פחות מענגת בהשוואה לפרוסת עוגה. אם תהיה שתייה מתוקה בבית, היא תמיד "תיעלם". אם לא תהיה בכלל שתייה מתוקה, סביר להניח שלא תלכו במיוחד למכולת כדי לקנות אותה באופן אימפולסיבי. עברו להגשה אישית של המזון. שימו מראש את הכמות שתרצו בצלחת, והגישו בהגשה מרכזית לשולחן רק את המנות המבוססות על ירקות.כשהאוכל נגיש קל לנו לקחת עוד ועוד ללא מחשבה. לכן, עדיף להניח את הירקות במרכז, כך שיהיה קל יותר לבחור בהם על פני עוד אורז או עוף.
אל תקנו אריזות משפחתיות. הבחירה באריזות אישיות עוזרת לעצור ולהפעיל את המחשבה, לבחון אם כדאי לקחת עוד או שבעצם כבר אכלנו מספיק. עוגה, למשל, קל "ליישר" ולהגזים באכילה כי אין לה גבולות, אבל כשנגיע לעוגת-מיני העטופה באריזה אישית - נחשוב פעמים אם לאכול עוד יחידה. אכילה מצלחת דורשת מאיתנו להתיחס למזון שנלקח כאל אוכל ולא כנשנוש, לכן נפעיל יותר מחשבה בבחירתו. לעתים, רק המחשבה על שטיפת הצלחת בסיום הארוחה תגרום לנו לשקול פעמיים אם לאכול או לא, כך שרק אם מדובר ברעב אמיתי נעשה את המאמץ. תאכלו הרבה ירקות - עדיף להתחיל במרק ירקות או סלט ואז תחליטו אם אתם עדיין רעבים. מי שהתחיל את הארוחה בנוזלים וירקות היה שבע יותר, אכל פחות בארוחה כולה והפחית את הצריכה הקלורית היומית. לכן שתו יותר מים ומרק. לא פעם אנו מבלבלים בין צמא לרעב. הקפידו לשתות מספיק, ואם אינכם בטוחים אם אתם רעבים או צמאים תתחילו בשתיית מים. שתיית מים לפני הארוחה עוזרת לאכול בצורה נשלטת יותר ולהקטין את הכמות הנאכלת.
אכילה מול טלוויזיה ומחשב לעומת אכילה ללא הסחות דעת תשביע פחות בגלל הסחת הדעת. כמו כן, צריכת הקלוריות בשעות שלאחר הארוחה הייתה גדולה יותר וגם המאכלים שנאכלו היו פחות בריאים. לכן, אכלו תוך התרכזות באוכל. ריכוז באכילה ואכילה איטית יסייעו לכם להיות מודעים לתחושת השובע ולאכול בכמות הנכונה.
תעיפו מזון דיאטתי מהבית. ברמה הפסיכולוגית, אפשר לחשוב שמזון מופחת קלוריות או בריא יותר אפשר לצרוך יותר ולכן אוכלים יותר עוגיות כי הן מחיטה מלאה או שותים יותר תרכיז כי יש בו ויטמינים.השינויים שגורמים למזון להיות כביכול בריא יותר אינם מעלימים את כמות הסוכר והקלוריות, לכן עדיף לאכול את הדבר האמיתי, ליהנות מכל ביס ולאכול ממנו פחות.כל השינויים שגורמים למזון להיות כביכול בריא יותר אינם מעלימים את כמות הסוכר והקלוריות. לכן עדיף לאכול את הדבר האמיתי, ליהנות מכל ביס ולאכול ממנו פחות.
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 8:08 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: אוכל, בריאות, בשר, דיאטה, חדר כושר, ירקות, כולסטרול, כושר, מחלות לב, סכרת, ספורט, צמחונות, תזונה, תזונה נכונה
מה תעדיף, לחיות על תרופות או להיות בריא?
מוות בעולם המערבי נגרם בעיקר ממחלות שמקורן במזון. תוך סקירת מחקרי עמיתים שפורסמו בכתבי עת רפואיים מדעיים בשנה האחרונה, ובשילוב של הרבה הומור, ד"ר מייקל גרגר מביא עצות מעשיות על הדרך הטובה ביותר לשפר את התזונה שלנו ושל הקרובים לנו על מנת למנוע, לטפל, ואף לרפא את רוב גורמי התמותה המובילים בעולם המערבי.
אבל במשרד הבריאות הישראלי אין אפילו שר והאחיות מרוויחות שכר אפסי שלא מאפשר מחיה ראויה. בראש משרד הבריאות עומדים﻿ רופאים בכירים שמרווחים הון מרפואה פרטית. בתי החולים מקבלים מן המדינה תקציב על פי מספר הניתוחים ומספר האישפוזים, כך שהם לא יצאו נשכרים מחברה בריאה יותר. בנוסף, לרופאים יש 0 השכלה בתזונה. בשום שלב בהכשרה שלהם לא מלמדים אותם על מניעת מחלות, אלא על ריפוי מחלות, ולכן רבים כלל אינם מבינים את חשיבות הרפואה המונעת. והכי חמורה היא השחיתות. לחברות התרופות יש דרכים לתגמל רופאים, כך שכולם מרוצים מן המצב הקיים - פרט לחולים, כמובן. בנוסף, הסיבה לכל כך הרבה דעות במסגרת המחקרים הנה מאחר וחוקרים מתאימים את מסקנות המחקר לצרכי הגורם שמממן את המחקר. כלומר, חברת סיגריות תממן מחקר שמוכיח שסיגריות אינן גורמות נזק לבריאות ומקדונלדס עשויה לממן מחקר שמסקנותיו יהיו שהמבורגר אינו תורם להשמנה. ככה זה כשקונים את הרופאים בכסף, נוצרת שחיתות אקדמית.
ההרצאה הזו של דר' גרגר הנה מעולה! רק מבאס שיש כל כך הרבה אנשים סתומים... הרי להיות טבעוני זו בחירה אישית. אין אפשרות להכריח מישהו לא לאכול בשר, גם אם יראה רואה כמה סרטונים על איך מתעללים בחיות בתעשייה, כמו שקורה עם אדום אדום, ומתחיל לתקוף אנשים על ימין ועל שמאל.
באופן אישי, ראיתי את הסרטונים, הפנמתי והסכמתי. שינוי של חברה לא קורה ביום אחד. תנו לאנשים זמן להבין מה טוב ומה רע. הרצאות והסברים מסוג זה בהחלט עוזרים להבנה ולמרות שנהוג לאכול מזון מן החי, מבלי שהדבר ייעשה בכפייה. גם אם ייקח לנו זמן﻿ לוותר על אכילת מוצרי בשר, דגים, עופות, חלב וביצים, גם צמצום האכילה הנו משמעותי, למרות שזה לא ישנה את העובדה שבני האדם לא נועדו לאכול מזון מן החי.
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 4:34 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: אדום אדום, בריאות, בשר, ויטמינים, טבעונות, ירקות, פירות, צמחונות, צמחונית, צריכת בשר, קרניבור, תזונה, תזונה נכונה, תרופות
Many countries around the world declares one by one that they are boycotting Israeli products, such as agricultural products, or certain regions of Israel, as factories that produce beyond the Green Line.
There is even an initiative in the EU institutions in Brussels, which is being promoted by Denmark, to formulate regulations that will require from all chains and stores in Europe to highlight products originating in Israeli settlements .
As of April 2002, after Operation Defensive Shield, the European boycott against Israeli products became almost official policy. All this is happening while the decision in wars and conflicts through the struggle for public opinion.
During this struggle, the Internet serves as a tool that provides the most useful information and allows virtual protests and organizing a massive operation against the Israeli economy through economic boycott incitement. This boycott has become the State of Israel isolated from all other countries. however, since it reflects ongoing discrimination against Israel by many bodies. I see no reason other than anti-Semitism.
In october 2003, Islamic Summit held in Malaysia, attended by 57 Muslim countries. There these countries
decided to resume economic boycott of Israel and to boycott anyone trading with Israel, investes in it nor buying from commodities. As part of the struggle, the European Parliament passed a resolution in April 2004. Part of this decision, they called for suspension of overall agreement between Israel and the European Union if Israel continued its policy of targeted assassinations of terrorist leaders.
Since this ban also includes an academic boycott, it could be interesting. Among Israelis and Jews in general have a high concentration of doctoral advertisers academic papers regularly and exposing the world to new insights. Quite a few of the Nobel Prize winners are Jewish nor Israelis. I wonder what will be expressed in such a boycott of the Academic world while the world needs a Jew to save himself from himself.
If anything, these countries need to do it right. Like ban computers consists of the Intel chip produced and assembled in Israel. Like to boycott Google because some of his most important integrals developed in Israel. Like to avoid pacemaker implantation developed in Israel - kill yourself but boycott products developed and manufactured in Israel. Even so, any income of the satate of Israel that came from tax goes to welfare policy, self-defense policy and humanitarian causes - like the Israeli rescue missions in Japan and Turkey following the earthquake.
Can you see the double stanart in those claims? How can that be?
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 20:44 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: Anti-Semitism, ARABS, ban, boycott, eu, finance, financial aid, green line, incitement, ISRAEL, money, Operation Defensive Shield, Palestine, Palestinian, public opinion, self defense, struggle
מדינות רבות ברחבי העולם מודיעות בזו אחר זו שהן מחרימות מוצרים מישראל, כמו מוצרים חקלאיים, או מאזורים מסוימים בישראל, כמו מפעלים המייצרים מעבר לקו הירוק. אף ישנה יוזמה במוסדות האיחוד האירופי בבריסל, אשר מקודמת על ידי דנמרק, לגיבוש תקנות שיחייבו רשתות שיווק וחנויות באירופה לסמן מוצרים שמקורם בהתנחלויות הישראליות.
עד אפריל 2002, לאחר מבצע חומת מגן, החרם האירופאי כנגד מוצרים ישראלים הפך כמעט למדיניות רשמית. כל זה קורה בזמן שההכרעה במלחמות ובסכסוכים עוברת למאבק על דעת הקהל.
במהלך מאבק זה, האינטרנט משמש לכלי עזר יעיל ביותר המספק מידע ומאפשר מחאות וירטואליות והתארגנויות לפעולה מסיבית נגד הכלכלה הישראלית באמצעות ההסתה לחרם כלכלי. חרם זה הפך את מדינת ישראל למבודדת מכל מדינות העולם, זאת מאחר והדבר מבטא אפליה מתמשכת נגד ישראל מצד גופים רבים. אני לא רואה סיבה לכך חוץ מאנטישמיות.
באוקטובר 2003 התקיימה פסגה אסלאמית במלזיה, בה השתתפו 57 מדינות מוסלמיות. במעמד זה החליטו מדינות אלו לחדש את החרם הכלכלי על ישראל ולהטיל חרם על כל מי שסוחר עם ישראל, משקיע בה ואו קונה ממנה סחורות.
כחלק מהמאבק, הפרלמנט האירופאי העביר החלטה באפריל 2004. במסגרת החלטה זו, הם קראו להשעיית ההסכם הכולל בין ישראל לבין האיחוד האירופאי במידה וישראל תתמיד במדיניות החיסולים הממוקדים של מנהיגי טרור.
מאחר וחרם זה כולל אף חרם אקדמי, זה יכול להיות מעניין. בקרב הישראלים והיהודים בכלל יש ריכוז גבוה של דוקטורנטים המפרסמים מאמרים אקדמיים באופן קבוע ואף חושפים את העולם לתגליות חדשות. לא מעט מזוכי פרס נובל הנם יהודים ואו ישראלים. מעניין איך יבוא לידי ביטוי חרם כזה של האקדמיה והעולם הזקוק לראש היהודי כדי להציל את עצמו מעצמו.
ישראלים ויהודים רבים מישראל ומרחבי העולם וחברות בהן הם מועסקים והנמצאות בבעלותם אחראים להמצאות ופטנטים רבים של מוצרים מצילי חיים ומשפרי איכות חיים - אמצעים אלו מצילים חיי אדם, מוזילים בדיקות רפואיות, מייעלים אותן ואף משפרים איכות חיים באמצעות פעולות כגון החזרת הראייה, סיוע למשותקים בהליכה ועוד. תארו לכם כיצד העולם יתמודד ללא אמצעים אלו.
אם כבר, מדינות אלו צריכות לעשות את זה כמו שצריך.
זה אומר להחרים מחשבים בהם מורכב השבב של אינטל המיוצר ומורכב בישראל.
זה אומר להחרים את גוגל שכמה מהאינטגרלים החשובים ביותר שלו פותחו בישראל.
זה אומר להמנע מהשתלת קוצבי לב שפותחו בישראל - תהרוג את עצמך אבל תחרים מוצרים שפותחו ויוצרו בישראל.
גם כך כל המסים וההכנסות בישראל מיועדים למדיניות הרווחה, ההגנה העצמית ומטרות הומניטריות - כמו משלחת ההצלה הישראלית ליפן ולטורקיה בעקבות רעידת האדמה שהתרחשה שם.
אז בחרתם להחרים את ישראל... בחרתם בחכמה.
החרמת המדינה היהודית הנה דרך מצויינת להפגין את היעדר התמיכה בה והדרך היחידה לעצור את השיטות השונות שהיא מפגינה כדי להגן על גבולותיה - כדוגמת גדר בטחון, בדיקות אבטחה ודיפלומטיה.
אין ספק שהחרמת המוצרים דורשת הכנה מוקדמת ותכנון קפדני. אנשים רבים נכשלו בגלל חולשתם, חוסר חוקיות או חוסר אנושיות, מאחר ומדינות רבות אינן יכולות לצאת לאינתיפדה, מחשש שייאלצו לוותר על שתיית מוצריה של חברת קוקה קולה. עם זאת, עיקר כשלונם מהחרמת ישראל נבע מכך שהחרם לא היה מקיף מספיק. כמובן שאין לקנות מחברה הממוקמת בישראל או עושה עמה עסקים. עם זאת ישנו עניין בכמות הישראלים בעלי תואר דוקטור גבוהה ביחס לכל מדינה אחרת בעולם.
משכילים יהודים אלו מפרסמים יותר חיבורים מדעיים בהשוואה לעמיתיהם ביתר הארצות. כך, הם מפיצים ברחבי העולם תגליות, המצאות ותעמולות. לכן, יש לכלול גם אותם בחרם כנגד ישראל.
להלן רשימה של עשה ואל תעשה במסגרת החרם כנגד ישראל. רשימה זו תסייע לכם כדי לוודא שבמהלך פעילותכם היומיומית אינה מממנת את מכונת המלחמה הישראלית:
במשרד למשל, בעת קניית מחשב, ודאו שאין בו שבבים או מעבד של אינטל. מדובר בהמצאות שהומצאו בישראל. ביניהם כלולים כל המחשבים הניידים [הלפטופים] שהומצאו במאה ה-21.
אל תשתמשו במחשב בו מותקנת מערכת ההפעלה מסוג ווינדוז ויסטה או XP שפותחו על ידי מקרוסופט ישראל.
כמו כן, אל תשתמשו בגרסה העדכנית של אופיס.
לאחר שניקיתם את המחשב מנוכחותה של הישות הציונית, עליכם לנטרל את חומת האש ותוכנות ההגנה מפני וירוסים המונעות מלוחמי חירות לפרוץ לאתרים ישראלים.
אל תשתמשו בטלפונים סלולרים, מאחר ומדובר בהמצאה ישראלית. כל שיחה שאתם עושים רק מעשירה את מדינת היהודים. אם אתם ממש חייבים סלולרי, אל תשתמשו במצלמה בה, מאחר וגם שבב המצלמה הנה פרי פיתוח ישראלי. כנ"ל לגבי המשיבון.
אל תשתמשו במסנג'ר, ICQ או כל תוכנה אחרת להעברת מסרים מיידיים, מאחר והם הומצאו על ידי ישראלים.
אל תשתמשו בגוגל, המבוסס באלוגרית'ם חיפוש שנכתב על ידי ישראלים.
אל תשחקו ברברסי.
בבית, אם אתה חקלאי, אל תשתמש במתקן לחסכון מים בשדות מסוג בטפטפת שמסייע להשקייה יעילה יותר לצמחים, גם אם הנך נמצא באזור הסובל ממחסור במים. יש לזכור שטכנולוגיה זו פותחה והומצאה על ידי ישראלים. אני בטוחה שתוכלו לחסוך במים כדי לפגוע בציונות.
אל תנהגו במכוניות חשמליות או היברדיות, מאחר ומדובר בפרי פיתוח ישראלי ואף שקלה לפרוש מערך ייעודי לכך בכל רחבי הארץ. כבונוס לכך שהנכם נוהבגים ברכבים מזהמים ולא חסכוניים בדלק, רוב הכסף שתשלמו על הדלק יזרום לכיסם של לוחמי החירות בחיזבאללה, דעאש ואל קעידה.
אל תגורו באזורים המקבלים חשמל מפאנלים סולריים, שדות אנרגיה סולרית כיוון שהם הומצאו על ידי ישראלים וחלקם אף הותקנו על ידי ישראלים. אם אתם מתגוררים באזור הדרומי-מדברי של קליפורניה, אולי כדאי שתשקלו לעבור.
במידה ואתם גרים בטורקיה, אל תאכלו דגים, מאחר וישראלים פתחו מכשיר המנקה את הדגים מחיידקים הקיימים במים בהם שוחים הדגים.
אם אתם גרים במדינה שסבלה מהשפעות הצונאמי של שנת 2006, יתכן וקיבלתם בחינם גלאי המזהה צונאמי מתקרב. צרו קשר עם נציג הממשל המקומי בדרישה לכבות את הגלאי ולהחזיר את הטכנולוגיה לישראל.
אם אתם חלק מכנופיות רחוב, ארגוני פשע או חבורת לוחמי רחוב, אל תשתמשו בעוזי או באקדחי נשר המדבר. יש הרבה נשקים אמריקאים שיסייעו לכם לקדם את השמדת מדינת היהודים.
אנחנו לא אנטישמים. עם זאת, שימו לב שצבא ארצות הברית מקבל את רוב התחמושת שלו מצה"ל. לכן, אל תתגייסו לצבא ארצות הברית.
רפואה - אל תתנו לטיפשים המקפידים על טרמינולוגיה של פוליטיקלי קורקט לבלבל אתכם - סטראוטיפ הרופא היהודי המוכשר ותאב הבצע הנו אמת לאמיתה. הנה כמה דרכים למנוע מרופאים יהודים תאבי בצע לעשות על המחלות שלכם קופה - כשאתם מקבלים תרופה או מתאשפזים, בקשו לקבל את המרשם על דף בכתב יד ושלא יתבצע שימוש במחשב כדי לרשום את התרופות שלכם. מערכת ממוחשבת זו תוכננה בישראל והחיים שהיא הצילה אחראית למותם של מאות ערבים בריאים.
רופאים, אל תשתמשו בגלולת המצלמה כדי לאבחן מחלות גסטרו ואתם, החולים, אל תבלעו גלולה כזו.
אל תשתמשו במערכת הבייבי סנס שמטרתה למנוע מקרי מוות בעריסה.
אל תשתמשו במכשיר המתקדם לטיפול בפצעי בגרות. מספיק להשתמש רק במים וסבון. אל תשתמשו גם בתרופה לטיפול בטרשת נפוצה - קופקסון. גם כאן מספיק להשתמש במים וסבון.
נשים מתבקשות להיבדק במכשירים הפולטים קרינה בכדי לאבחן סרטן השד, מאחר והבדיקות הממוחשבות הנה המצאה ישראלית. רופאים - אל תיידעו את המטופלים על קיומה של אלטרנטיבה זו.
אל תתרמו כסף או דם לארגוני הצלב האדום - בשנת 2006, הם קיבלו לשורותיהם את ישראל יחד עם מגן דוד אדום, זאת חרף המאמצים הרבים שמבצע הסהר האדום בהברחת נשקים ומחבלים באמצעות האמבולנסים שלהם.
אם מתפתחת אצלכם בעיית לב, דרשו מהרופאים שלכם לא להשתיל לכם סטנס ולהימנע משימוש במכשיר המסייע בשאיבת דם או כל טיפול אחר שפותח על ידי ישראלים. בעצם, אולי עדיף להתעמל, לאכול נכון ולהימנע מעישון כדי לשמור על בריאות הלב. כך, תוכלו להימנע מלהגיע למצב בו יהודי ירויח מהצלת חייכם. אם ילדכם סובל מבעיית לב ואינכם יכולים לעמוד בהוצאת הניתוח, אל תתנו לארגוני צדקה ישראלים כגון שבת אחים להציל אותם ולספק להם טיפול רפואי בחינם. ארגונים אלו יטיסו את הילד לישראל וידאגו שינותח על ידי קרדיולוגים מנתחים ישראלים. למרות שהם מציעים את השרות לכל חולה, כולל לילדים ערבים ישראלים ולערבים במדינות ערב, עזה ויהודה ושומרון, עליכם להיות חזקים, מאחר ובדרך זו הם משתילים תעמולה ציונית במוחכם ונפשותכם שישראל, המדינה הציונית, הנה מדינה הומניטרית דבר הידוע כשקר וכזב.
קנו יהלומי דם, כיוון שישראל הייתה המדינה הראשונה שאימצה את הליך קימרלי, הליך שמטרתו לוודא שהיהלומים אינם מגיעים מאזורי סכסוך. בקניית יהלומי דם, הנכם מביעים הן עמדה פוליטית והן עמדה אופנתית המתנגדת לפעולות ישראל המעניקה לכם סטייל והופעה מרשימה.
במידה וניצלתם מהוריקן קתרינה, משטפונות ברומניה, מצונאמי בדרום מזרח אסיה, מהמלחמה בקוסבו, מהרעב באתיופיה ומרעידות האדמה באתיופיה, בהודו ובאל סלבדור, או אם אתם גרים בסרי לנקה או בשטח המצוי בשליטת הרשות הפלסטינית, אתם עדיין חיים הודות לסיוע ההומניטרי שמספקת לכם מדינת ישראל המשולם מכספי משלם המסים הישראלי וממימון של ארגוני סיוע וצדקה יהודים כמו ארגון לתת או אישראייד.
לכן, אנא ממכם, התאבדו.
בנוסף, שאלו את המנהיג המקומי שלכם כיצד ניתן יהיה לצמצם את הנוכחות הציונית באזורכם. שאלו גם מנהלים באוניברסיטאות ובמכללות בסביבה לנתק קשרים עם האקדמיה ואקדמאים בישראל. למידע נוסף, כנסו לאתרים אנטישמיים ולקבוצות אנטישמיות בפייסבוק.
כולי תקווה שמידע זה מועיל עבורכם ואני מאחלת לכם הצלחה בניסיון להביא לסופו של העם היהודי, דבר המבטיח את הקדמת מותכם. צפויה לכם משימה לא קלה, מאחר וישראל שולטת בעולם והיא משכנעת שישראל והיהודים הנם הקורבן בסיפור ברמה כזו שהן דמוקרטים והן רפובליקנים בארצות הברית מצדדים בה.
למרבה המזל, לא כולם הלכו שולל - בעזרת בעלי ברית חזקים, כגון ארגון אופ"ק, הליגה הערבית, איגוד המכללות והאוניברסיטאות בבריטניה וג'ימי קרטר, גם אתם תוכלו לשים קץ לסיפור ההצלחה של מדינת ישראל. בסופו של דבר, ישראל הנה אחת מהמדינות הקטנות ביותר בעולם, אין לה נפט ומשאבים בעלי ערך וכמעט כל התמ"ג שלה מתועל למימון המערך הבטחוני וההומניטרי. מדינת ישראל לא תוכל להמשיך כך לנצח ובעזרת אנשי ה-BDS המסורים שכמותכם, העולם יפטר מיתרונותיה הנעלים של מדינת ישראל ויחזור לימי הביניים.
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 19:29 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: אינטל, אנטישמיות, הסברה, חרם, חרם כלכלי, טרור כלכלי, ישראל, כסף, מדינת ישראל, מיקרוסופט, ערבים, פוליווד, boycott, ISRAEL, Palestine
מורות בישראל שייכות לשכבת העוני ומרויחות משכורות רעב
להלן פרסומה של רותם שני [Rotem Shany], מורה אקדמאית בישראל השייכת לתוכנית אופק חדש, בנוגע למצבה הכלכלי:
תלוש המשכורת הגיע היום בדיוק אחרי שסיימתי את השעתיים הראשונות של היום, בהפסקת עשר.
השעתיים הראשונות היו נעימות מאד. למרות הדכדוך המובן מסיומה של החופשה (כי מה לעשות, חופשה היא תמיד נעימה יותר מעבודה) – אני תמיד חוזרת אל מקום העבודה שלי בחיוך לקראת המפגש המחודש עם התלמידים.
אני באמת אוהבת אותם, הם יקרים ללבי ו(רוב הזמן) אני נהנית מהאינטראקציה אתם. הם מלמדים אותי לא פחות ממה שאני מלמדת אותם. לפעמים יותר. בכנות, אני יכולה לחשוב על מעט דברים שהם מספקים יותר מאשר התחושה שאני נוגעת בלבו של ילד, מגיעה אליו, משנה שם משהו, יוצרת תפישת עולם וערכים.
פתחתי את התלוש ושוב הופתעתי לגלות בדיוק את אותו המספר שהודפס על הדף גם בשנה שעברה.
ולמה זה הפתיע אותי? כי השנה ביקשתי (וגם קיבלתי) להוסיף עוד שעות. עד המקסימום האפשרי.
אני עובדת בהיקף משרה מלאה. אני נושאת בכמה תפקידים בעבודתי (כמו רוב המורות שאני מכירה) אבל לא מתוגמלת עליהם כלכלית כי ככה זה בבית ספר: מורה תמיד מצופה ללהטט עם כל מני כדורים באוויר במקביל, היא גם אישה כך שזה אמור להיות מוטבע בדי-אן-איי שלה, היכולת הגנטית לריבוי משימות, לא?
אני עושה את עבודתי ברצון ובאהבה. הרבה אהבה.
אני מורה לא בגלל היוקרה (זה כנראה המקום המתאים להכניס 'פחחחחח') ולא בגלל שהיו לי פנטזיות לערוך קניות בכיכר המדינה אחת לשבוע. אני מורה למרות הדימוי המבחיל שיש למורות בישראל ועל אף יחסי הציבור הגרועים שיש למקצוע. אני מורה למרות תנאי העבודה בישראל ולמרות שאפילו את הקפה ואת החלב בחדר המורות – אנחנו צריכות לקנות מכספנו.
אני מורה אך ורק בגלל המילה הגסה הזו, שאנשים רבים כל כך מתביישים להשתמש בה (אבל אנחנו, יפי הנפש, עדיין מתעקשים) – אני מורה בגלל האידיאלים.
משום שאני מאמינה בכל לבי שחינוך הוא הדרך היחידה לשינוי, לעולם טוב יותר, סליחה על התמימות.
תלוש המשכורת הגיע בהפסקה הגדולה ובפעם המי יודע כמה –
ניפץ לי את הלב לרסיסים קטנים קטנים.
הסכום הזה, 5,500 שקלים נטו, הוא לא רק מעליב, משפיל ומרטיב לי מיד את העיניים בדמעות.
הסכום הזה הוא בלתי אפשרי למחייה בישראל. פשוט כך.
הוא לא עולה בקנה אחד עם יוקר המחייה כאן, ואני לא מדברת על חופשות בחו"ל (שזיכרונן הולך ונעלם ממני עם השנים) או על בגדים ממותגים. אני מדברת על הכי פשוט והכי בסיסי - קוטג' וירקות. אני מדברת על דלק. אני מדברת על שכירות שצריך לשלם מדי חודש על יחידת דיור זעירה של שני חדרים בקושי. אני מדברת על רכב קטן וצנוע שנקנה בליסיניג, שאני עדיין אשלם למשך שלוש השנים הקרובות (ובלי העזרה של אחי היקר גם אותו לא הייתי יכולה להרשות לעצמי).
אני מדברת על כך שאני בת 39,
בעלת תואר ראשון בהצטיינות ממוסד אקדמי מכובד,
בתחילת הדרך לתואר השני,
אדם נבון, רגיש ואכפתי שיש לה מה לתרום ולהציע לילדים של כולכם –
ואין לי ספק שלא אוכל להישאר במקצוע הזה, כי המסקנה הפשוטה והעגומה היא שאין לי שום דרך להתפרנס ממנו. אין מנוס מהידיעה העצובה שאני אצטרך למצוא לעצמי עיסוק אחר, מספק פחות ומכניס קצת יותר, כדי להתקיים במדינה הזו.
ואם יש דבר שמרגיז אותי עוד יותר מתלוש המשכורת הזה, זה לראות את התגובות של האנשים באינטרנט, שכאשר מדברים על משכורות המורות, טוענים שמדובר בשקר.
כן, שקר.
"גיסתי מורה מתחילה ומרוויחה 9000 שקלים!" כתב מישהו על קיר של חברה שלי ממש היום, והרגשתי איך הדם מפעפע לי בתוך הראש ומבעיר את האוזניים.
הנה תלוש המשכורת שלי.
ייתכן שאני לא רואה טוב, לא יודעת.
אשמח לגלות ש-9000 שקלים הופקדו בחשבון הבנק שלי.
השכר ההתחלתי ב"אופק חדש" הוא 5000 שקלים למורה בתחילת דרכה. אני (אמנם קשישה אך בתחילת דרכי בהוראה, שנה רביעית בסך הכל) מרוויחה 5500, כפי שאפשר לראות. אני בדרגה הנמוכה ביותר לעת עתה. הבחור שכתב את הנתון על ה-9000 שקלים מוזמן להשלים לי את השכר בחודש הבא, מחשבון הבנק שלו. אשמח מאד.
אין שום סיבה "להתעודד" מכך שבעבר המשכורות היו גרועות יותר. זה כמעט אילו הייתי אישה מוכה ומספרת לך שבן זוגי שבר לי את הצלעות, והיית מספרת לי שעליי להתעודד כי הוא יכול היה לשבור לי גם את הראש. אגב, כשהתחלתי הספקתי עדיין לעבוד במשרה מלאה לפני "אופק" והרווחתי 3200, כך שזכיתי לטעום גם מהנבלה, לא רק מהטרפה. אין שום היגיון להתנחם בכך שהחשכה היום קודרת קצת פחות מהעלטה ששררה לפני 3 שנים. העובדה היא שאי אפשר להתקיים ממשכורת של 5500 שקלים בחודש, במדינה הזו. אי אפשר, וזו עובדה.
האהבה לחינוך היא בדמי, וכאישה שמכירה אותי אני משערת שאת יודעת זאת. כשהפקידה מהבנק תתקשר כדי להגיד שלא מכבדים את הצ'ק של השכירות (וזה קרה פעמיים בשנה החולפת), אני לא בטוחה שהיא תתרשם מאהבתי לחינוך ומהתרומה שלי לילדי ישראל. אני גם לא בטוחה שבמכולת יאפשרו לי לקנות בהקפה תמורת העקרונות החינוכיים שלי. הדיבורים על הרווח הרוחני הם נהדרים (לא בציניות, הם באמת נהדרים), אבל - וסליחה על הקלישאה - הם לא משלמים את החשבונות.
אני מבינה שהמורה במקרה הנדון כבר חיה ברמת חיים מינימלית ככל הניתן ונמצאת עדיין במצוקה כלכלית. היא גם כך סטודנטית ועדיין הצ'ק של השכירות חזר לה פעמיים בשנה האחרונה למרות הסיוע מאחיה. לכן, רצוי במצבים האלו להגדיל הכנסות ולמצמם הוצאות ככל האפשר. האוברדרפט, סביר, גדל והולך. להלן מספר עצות כיצד לצמצם את המינוס, שלטו על ההוצאות בסופר ותגדילו את ההכנסות.
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 12:56 10 תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: אופק חדש, הכנסה נוספת, השכלה, השכלה גבוהה, השלמת הכנסה, כסף, מורה, מצוקה כלכלית, משכורת, שביתה, שביתת מורים, שכר מינימום
אלדד יניב הוא עורך דין, עיתונאי ויועץ פוליטי. יניב היה ממקורביו של אהוד ברק בתקופת כהונתו כראש ממשלה ובראשית חזרתו לפוליטיקה. בסרטון הוא מתוודה על יחסי ההון - שלטון בצמרת הפוליטית בישראל.
זוהי רשומה רוויה בשנאה ציבורית המתבטאת כלפי שרה נתניהו- ובעלה - ראש ממשלה ישראלי רע וגרוע. האקסטרופולציה לכל נשות ישראל או בכלל היא רק בעיניי המבוננן/ת. האמת היא שהגברת הראשונה. אכן מוציאה את דיבת הנשים רעה. לא ניתן להתעלם מהעובדות הקשות.
ביבי מפחד משרה וכשהיא לא מעוניינת שמישהו מסוים יעבוד אצל ביבי, ביבי נפגש איתו בדירת מסתור בירושלים ומשלם לו בכסף מזומן שהוא מוציא מגרביים. במקום בו יש כח יש כסף, ובעלי ההון משחדים את השלטון. והציבור? נאלם.
זה לא נגד נשים ולא נגד ראש הממשלה .המסר הועבר בצורה ברורה וחדה .יש מלחמה בתקשורת שלוקחת משאבים מראש הממשלה במקום שיטפל בדברים החשובים .הוא נאלץ לנהל מלחמות בתקשורת .במקום לטפל בכלכלת המדינה ובעשיית שלום .הוא נאלץ לטפל ברכילות ובמלחמות על אגו .הגיע הזמן שראש ממשלתה של מדינת ישראל, יבין שהוא חייב לתת דין וחשבון רק לציבור .מי ששופט אותו זה הציבור .גם אם מחר יקנה 10 עיתונים בנוסף לישראל היום אחרי שקשריו עם ידיעות הופסקו, זה לא ישנה את המצב זה כבר לא שאלה של האם שרה מכה שנית או ששנית מכים בשרה.
.זה כמו בעסק אזרחי מדינת ישראל שהם הצרכני או הלקוחות אינם מרוצים .אם לא יהיה שינוי .אנחנו נקרא לבחירות חדשות .במצב שנוצר היום המדינה צוללת לעבר מיתון עמוק וקריסה כלכלית רבת הקף .אם לא יתנהלו בתבונה לא תהיה מדינה.
אם הציבור יקרא לבחירות חדשות בגלל שראש הממשלה לא מספיק גבר גבר בבית שלו, או לחילופין כי לא מוצא חן בעיננו הבחירה שלו באישה - אוי ואבוי לנו
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 5:33 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: אלדד יניב, ארץ חדשה, ביבי, בנימין נתניהו, הון, הון שלטון, השיטה, כסף, מתחת לשולחן, פוליטיקה, שחיתות, שלטון, שרה נתניהו
גדי וילצ'רסקי עוצר הרצאה בשיעור תאגידים באוניברסיטת חיפה כדי להודיע על סוף העולם ודורש להפסיק את החפירות
עוד יום אפור באוניברסיטת חיפה...
הסטודנטים של הפקולטה למשפטים נרקבים משעמום בעוד שיעור תאגידים של ד"ר קמחי. וכל הסבל הזה ימים ספורים לפני סוף העולם. הייתי חייב להתפרץ לשיעור. תראו איך 40 שניות משנות מצב רוח של כיתה שלמה..
נחנקנו כבר קמחי נחנקנו!!
גדי וילצ'רסקי מודיע על סוף העולם במכללת עמק יזרעאל
סוף העולם מגיע ותלמידי חוג תקשורת במכללת עמק יזרעאל עדיין סובלים את החפירה במתמטיקה
נחנקנו כבר דותן נחנקנו!!!
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 3:11 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: אוניברסיטת חיפה, גדי וילצ'רסקי, דיני תאגידים, כלכלה, מכללה, משפטים, נחנקנו, סטודנטים, עמק יזרעאל, קמחי, Gadi Wilcherski ‎
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 7:19 2 comments: קישורים לרשומה זו
להלן פרסומה של דניאלה שוורץ (Danielle Schwartz) בפייסבוק בנוגע לתחנה המרכזית בירושלים. לתחנה הרבה תקלות ועברות רבות בנוסף לפגמים המאפיינים את התחבורה הציבורית בישראל - יש עומס בכניסה לתחנה המרכזית המשולב עם קניון מאחר והנהלת התחנה לא מוסיפה עמדות בידוק לבדיקת האנשים שנכנסים לתחנה משיקולים כלכליים של הנהלת התחנה, כפי שהמשטרה דורשת.
בנוסף, לתחנה המרכזית בכלל אין רשיון עסק. אבל המשטרה/העירייה לא סוגרים אותה - מי יסגור תחנה מרכזית? ועל כך הנהלת התחנה סומכת, כי מי יעז לסגור את התחנה המרכזית היחידה בירושלים.... ובכלל, גם הרכבת הקלה לא מהווה תחלופה הולמת לאוטובוסים בירושלים וידועה בכינוי רכבת תקלת או רקבת. מה שמכונה תכנון אורבני גרוע.
הדבר מאפיין את ההזנחה המתמשכת של התחנות הציבוריות בניגוד לעבר.
היום הגעתי לתחנה מרכזית ירושלים בשעה 14:00, ונתקלתי בתור עצום בכניסה לתחנה. זה לא מצב יוצר דופן: על אף שזו התחנה המרכזית היחידה בירושלים, ושעשרות אלפי הנוסעים והנוסעות בה הם קהל שבוי המכניס לקופת קניון התחנה המרכזית (חברה פרטית ומסחרית) סכומי כסף עצומים, הכניסה לתחנה פקוקה ועמוסה כדרך קבע, ולא רק בשעות השיא. בחודשים האחרונים המצב אף חמור מהרגיל, מאז שמכונת השיקוף לא עובדת ומספר העמדות צומצם. שאלתי מספר פעמים את השומרים למה רק שתים-שלוש עמדות פועלות. נענתי שעלי לפנות להנהלה. לפני כחודש שוחחתי בטלפון עם המזכירה של הנהלת הקניון שהסבירה לי שהנושא באחריות המשטרה, ושהיא הקובעת בנושא סידורי האבטחה בתחנה המרכזית. אמרתי שאני משוכנעת שהמשטרה לא תמנע מהם להוסיף מאבטחים, ושאם הם לא עושים זאת, זה משיקוליהם (הכלכליים, ככל הנראה) ולא באחריות המשטרה. היא אמרה שתבקש מקצין הבטיחות של התחנה לחזור אלי. עבר חודש, ועדיין לא שמעתי ממנו.
והנה, היום חוויתי שוב את החוויה המסוייטת של המתנה בתור בכניסה לתחנה. מדובר בהמתנה של 5-10 דקות, ברחוב עמוס ומלא תנועה, יחד עם נוסעים רבים שכמוני ממהרים לאוטובוס. ידוע שהתחבורה הציבורית בישראל - ובירושלים בפרט - היא לא יעילה, לא תדירה, לא נוחה, לא אמינה ולא שימושית. התור הזה הוא חלק ממה שגורם לכך שמי שיכול להמנע מנסיעה באוטובוס עושה זאת. פניתי למשרדי התחנה (משימה מאתגרת בפני עצמה, כיוון שכמובן שאין שילוט למשרד) ושוחחתי עם הקב"ט שבדיוק יצא מפגישה עם המנכ"ל. הקב"ט חזר וטען (השיחה מוקלטת, אגב) שהבעיה והאחריות היא של המשטרה, שמנעה מהם את המעבר לשיטת הפרופיילינג שאמורה היתה לחסוך כח אדם, והכניסה אותם לסיטואציה הנוכחית של מחסור בכח אדם. אמרתי שעליהם להערך בהתאם לדרישות המשטרה. הרי לא לא היה עולה על הדעת שקניון יעמיד מערך אבטחה לקוי כזה, אילולא המבקרים היו אנוסים להכנס. הוא הפנה אותי שוב למשטרה. בשלב זה הצטרף מנכ"ל התחנה שתיקן את הקב"ט ואמר שאכן בסמכות ההנהלה לאייש עוד עמדות, אך הם לא יעשו זאת כיוון שזה דורש הכשרה של מאבטחים ועולה כסף. הצעתי שישתמשו בכסף שהם מרוויחים מהשכירות של העסקים שנהנים מעשרות אלפי המבקרים-בכפייה שנכנסים לקניון שלהם מדי יום. הוא אמר שהוא מבין מה אני אומרת, אבל זה לא כל כך פשוט, ושכבר הושקעו בכך סכומים גדולים יותר מבכל קניון אחר בארץ. אמרתי שגם כמות המבקרים גדולה מקניונים אחרים, ושמעולם לא הייתי ממתינה בתור 7 דקות בכניסה לקניון אם לא הייתי חייבת, רק שכאן אני חייבת. אתם קולטים מה זה חמש דקות המתנה לחמישים אלף איש ביום? שעות על גבי שעות שמתבזות בעמידה תפלה בקור או בחום, בגלל שחברה פרטית רוצה לחסוך בהוצאות ומשחקת הורדות ידיים עם המשטרה על הגב של הנוסעים.
בשיחה התערב איזה טיפוס שזהותו לא ידועה שאמר נחרצות שהוא מבין בזה, ושצריך לפנות למשטרה, כי זה באחריותם. לאט לאט התברר לי שהם בסוג של "שביתה איטלקית" - מחכים שמשטרה תשבר ותאפשר להם מערך מצומצם. לא היה יותר מה להגיד, ויצאתי משם, אחרי שהם סיכמו ואמרו שהם מקווים שהמצב ישתפר בקרוב, ורמזו שהמשטרה תאשר להם את שיטת הבידוק החסכונית מבחינתם. יצאתי והתקשרתי מיד למשטרה, ודיברתי עם שוטר בשם דרור בתחנת לב-הבירה. דרור טען בזעף שהנהלת התחנה סתם מורחת אותי ושזה לא באחריות המשטרה אלא באחריות בלעדית של ההנהלה. התרעתי שגם מבחינה בטיחותית מדובר במפגע, כיוון שעשרות אנשים עמודים דחוקים בהמתנה לתור ברחוב יפו, ושלדעתי זה ממש לא עומד בשום סטנדרט, ושהמשטרה צריכה להתערב. השוטר דרור אמר שאפנה למוקד 100 אם יש מפגע, ושלא אבלבל לא את השכל עם מפגעים ממוצאים.
אז מה אמורה לעשות נוסעת בתחבורה הציבורית? למי אני אמורה לפנות? משרד התחבורה, אולי? אותו משרד התחבורה שאמור כבר שנים לתקן תקנות לגבי תחנות מרכזיות בישראל (לפי סעיף 16ב לפקודת התעבורה) ולא עושה זאת, ובכך מותיר את הנוסעים והנוסעות ללא סטנדרטים וללא פיקוח? או אולי לפנות לערייה, ולדווח שהתחנה חורגת מתקנות רישוי העסק שלה? אז זהו, שלא. לפני יותר משנה דיברתי עם מר עקיבא יוסף, האחראי על רישוי עסקים בעריית ירושלים, על כך שהתחנה אינה עומדת בתקנות רישוי העסק שנקבעו לה (אז דנו בסוגיית זיהום האויר החמור). הוא סיפר לי שהחריגות הן רבות יותץר ממה שידוע לי, ושלמעשה התחנה פועלת ללא רישוי עסק. הזדעזעתי. למה הם לא סוגרים/אוכפים/קונסים? מה את רוצה, הוא אמר, שאני אסגור את התחנה המרכזית?
זו חברים, תמצית המחדל. חברה מסחרית פרטית לחלוטין שפועלת ללא אלטרנטיבה, ללא פיקוח, ללא אישור, תוך הפרה של התקנות. הכותרת "תחנה מרכזית" משמשת באופן ציני למניעת האכיפה, במקום להגברתה. ומי סובל? אנחנו, הנוסעים והנוסעות, שבשמנו מתוקנות התקנות ובשמנו ממונים המפקחים ובשמנו ניתנים ההיתרים ומשולמות המשכורות - לשוטרים, לממונים, לשרים. בשמנו, אבל ממש לא בשבילנו.
מייאש נורא. בכל זאת אפשר לעשות? אני באמת לא יודעת. אולי לדרוש ממשרד התחבורה (השר ישראל כץ) לתקן את התקנות המדוברות ולהשית קנסות כל עוד הן לא מקויימות? מצד שני, למה שיהיה לו אכפת? אולי להתקשר למוקד מאה כל פעם שיש שם תור ולדווח על מפגע, עד שמישהו שם יעשה משהו כדי לתקן את "סידורי הבטחון"? אולי להחרים את קניון התחנה המרכזית (לא לקנות שום דבר בפנים) עד שבעלי החנויות יפעילו לחץ וההנהלה תתחייב ותקיים זמני המתנה של לא יותר מ-2 דקות? צריך לפגוע באנשים האלה בכיס, זה מה שהם מדברים. "רווחת הציבור" היא ממש לא מעניינם, ומתברר גם לא עניינם של מוסדות המדינה והעירייה. מסתמן שנאלץ לטפל בזה בעצמנו.
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 22:23 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: אוטובוס, בטיחות, ירושלים, משטרה, משרד התחבורה, רישוי עסקים, תחבורה ציבורית, תחנה מרכזית, תכנון אורבני, תכנון עירוני
מתווה מעשי לניהול הסכסוך הישראלי-פלסטיני - התכנית של המחנה הלאומי, הבית היהודי בראשות נפתלי בנט
נפתלי בנט בראיון אצל יעל דן. המועד היחיד שהציע פתרון פרקטי לסכסוך הלאומי בישראל
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 4:37 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: הבית היהודי, טרור, יהודה ושומרון, יעל דן, ישראל, נפתלי בנט, סכסוך לאומי, עזה, ערבים, פלסטינים, ראיון, שטחים, תכנית מדינית
מחקרים רבים ולא מעט מקרי בוחן מעידים כי הימנעות ממוצרים מן החי - ובכלל זה בשר וחלב, מזיקים לגוף. ולראיה, נפוצים המקרים בהם שינוי התזונה לתזונה טבעונית הביאה לריפוי מחלות חשוכות מרפא, כולל דלקת פרקים. לאור מה שמתרחש במשחטת הבשר שמספקת לאדום אדום, עלה למודעות האפשרות להפוך לצמחונים. הרי אם הדבר קורה בבית המטבחיים המשוכלל של אדום אדום, תארו לכם מה מתרחש בבתי מטבחיים אחרים. אין שחיטה נעימה. עד אז, בעלי החיים עוברים התעללות וחיים בתנאים לא אנושיים.
דווקא היהודים צריכים לדעת טוב יותר. הנזירים היהודים מתנזרים ממוצרים מן החי ולא מסקס. אם אורח חיים זה התאפשר בתקופתו של שמשון הגיבור, הדבר אפשרי כיום. היום, התחליפים זמינים ונמצאים בהישג יד. מעבר לכך, גם למי שאינו מתנזר, היהדות קוראת לצמצם את כמות הבשר שנצרך. במקביל, היהדות אוסרת על גרימת צער לבעלי חיים.
אני לא אבקש שתהפכו לצמחונים וטבעונים. אני כן מבקשת שתצמצמו את צריכת המוצרים שמקורם מהחי למינימום - את צריכת החלב, הביצים והבשר. לא צריך לאכול בשר כל יום. מקסימום פעם בשבוע בערב שבת או חג. גם לא צריך להאמין לטענת מועצת החלב, לפיה צריך לצרוך שלוש מוצרי חלב ביום. למועצת החלב יש אינטרס - להגדיל את צריכת החלב כדי שלחברים במועצה יהיה עבודה. כשתקטינו את הצריכה, הביקוש למוצרים יצטמצם וכך ייצורם של מוצרים אלו יצטמצם למינימום, קרי ההתעללות בבעלי חיים.
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 22:37 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: אדום אדום, בעלי חיים, בשר, גארי יורופסקי, חלב, טבעונות, צמחונות, צמחונית, צער בעלי חיים, צריכת בשר, תזונה, תזונה נכונה
אז זה ערסל, סלסל או סרבל? - טום קשתי מסתבך ומנסה להבין את ההבדל בין סלסלה, סרבל וערסל. מתוך פרק 23 גולסטאר
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 18:46 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: אוברול, גוגל, גולסטאר, הוט, טום קשתי, כדורגל, כדורגלן, מילים כדורבנות, סלסל, סרבל, עברית, עברית עילגת, עברית תקינה, ערסל
כשהאוברדראפט חונק - עצות מציאותיות ליישום שיסגרו את המינוס
ר', אם יחידנית לשני מתבגרים, חיה מקצבת נכות והבטחת הכנסה.
"פיתות נהיו מותרות. חבילה של חמש בעשרה שקלים. שתי פרוסות גבינה לפיתה או חצי קופסת טונה, קצת מלפפון ועגבניה? להכין חמישה סנדביצ'ים זה שלושים שקל".
כשאריאנה מלמה אמרה משהו על זה שהיא אף פעם לא חישבה, השיבה לה האם בסלחנות "כי לא היית צריכה".
אבל זה לא נכון. כן היינו צריכים. כן צריך לחשב להבין שיוקר המחיה המהווה עבור מעמד הביניים הקורס הוא בעיה אבל לא הכי חמורה, הופך לאסון כשנבעטים החוצה אל מעמד מקבלי הקצבאות. אז למי שמעוניין לעשות הרבה כדי להוציא את עצמו מהמצב הקיים:
איך לצאת מהמינוס ולהישאר מחוצה לו?
יש פה טיפים מהקל אל הכבד. יש דברים שיהיו יותר קשים לביצוע וחלק אולי לא רלוונטיים מבחינתכם. עם זה רוב העצות חשובות מאוד למי שרוצה להתאזן מבחינה כלכלית.
קודם כל חייבים הכרה במצב האמיתי -
בדקו את ההכנסה האמיתית לעומת ההוצאות האמיתיות . עליכם לדעת בדיוק מהי החריגה החודשית על מנת לדעת מה צריך לעשות כדי לצאת ממנה. אם רוצים להפטר מהמינוס יידרש להדק חגורות שזה אומר שלכמה חודשים אין קניית בגדים חדשים, הטלאפון לא ישודרג. צימצום מותרות ופינוקים באוכל וכו'.
חובה להפנים: אסור להוציא יותר כסף ממה שמכניסים!
חובה להכין תכנית מפורטת ליציאה מהמינוס.
כדאי להכין רשימת ההוצאות ולחלק אותה להוצאות קבועות והוצאות משתנות ולהכין תוכנית קיצוצים בהתאם לבדיקה שנערכה: יש לקצץ בהוצאות עד למצב שההכנסות גדולות מהוצאות. כדאי להבין מה מקור הרע והאם יש הוצאות ספציפיות שגורמות למינוס לגדול (בגדים שלא לצורך, מסעדות ובילויים לדוגמא). מומלץ חודש אחד או יותר אם רוצים לעשות רשימה מפורטת של כל ההוצעות. זאת דרך הכי טובה להסתכל לביזבוזים "בעניים".
קניות בסופר ואוכל.
תיישמו מדיניות צרכנית נבונה ותשוו מחירים בסופר. הכנת רשימת קניות –. קנו רק את מה שכתוב ברשימה בלבד ולא להתפתות לקנות דברים שלא ברשימה או מבצעים שלא כתובים ברשימה. תעזרו בפרייסז כדי להשוות מחירים - באתר ובאפליקציה כך העליות יוזלו. אל תתעצלו לפצל קניות
וותרו על מסעדות ומשלוחים. בשלו ואיכלו בבית.
האם אתם באמת צריכים רכב?
רכב זה דוחות, דלק, ביטוחים, בלאי וכדומה. אתם באמת צריכים אותו? רוב הזמן הוא גם כך בחניה והתחבורה זמינה ברוב המקומות - אוטובוסים, מוניות שרות, רכבות, נסיעות משותפות. אם כבר החלטתם לשמור על הרכב, בידקו כיצד ניתן לצמצם את הוצאות הרכב מלכתחילה.
התנהלות כספית במזומן או באשראי.
בסעיף הזה צריך ליישם בהתאם לכל מקרה לגופו. התנהלות בכרטיס אשראי בלבד יכולה לסייע לכם לעקוב אחרי ההוצאות שלכם. בנוסף, במידה וגנבו לכם את הארנק אתם יכולים להיות רגועים - המשכורת שלכם עדיין אצלכם. כרטיס אשראי ניתן לבטל וכן, נדרשת חתימה כדי לאשר עיסקה. במידה ואין חתימה או שהחתימה אינה שלכם, העסקה אינה בתוקף. בניגוד למזומן, פעולות בכרטיס אשראי אינן דורשות עמלת שורה וכספומט קרוב.
יחד עם זאת, ישנם אנשים שאינם מסוגלים לשלוט בפס המגנטי הזה ואוהבים למשל לבצע עסקאות בתשלומים. לאנשים אלו מומלץ לנסות לוותר באופן הדרגתי על השימוש בכרטיסי האשראי- אנשים מזיקים לעצמם במו ידיהם והדבר גורם להם להיקלע לחובות גדולים מידי חודש. הפיתרון הפשוט כדי להקל על המצב הוא להתקדם בהדרגתיות למצב בו אתם משלמים את כל החובות ובמהשך יהיה ניתן להיפטר מכרטיסי האשראי, להפסיק את התשלומים הנגררים ולחיות ללא חובות.
ניתן להציא סכום כסף מזומן בכל שבוע שיהווה תקציב שבועי ולשלם רק במזומן. זה יבטיח שליטה מלאה בעמידה בתקציב. צמצמו את ההלוואות להלוואה אחת בסכום שבו תוכלו לעמוד
תגדילו הכנסות
עוד לפני שבכלל את יכולה להרשות לעצמך ליצור תוכניות חסכון - תוכנית חסכון שגורמת להגדלת המינוס באה בעוכרייך כיוון שהריבית על האוברדראפט גדולה בהרבה מהריבית על החיסכון. לכן, את צריכה לחשוב על דרכים להגדלת ההכנסה שלך - לבדוק איך אפשר לקבל קידום בעבודה,העלאה במשכורת, ניוד לתפקיד אחר עם שכר גבוה יותר בתוך מקום העבודה או מחוץ לו, לעבוד שעות נוספות, לקחת על עצמך שתפקידים נוספים שיגרמו לשכר שלך לגדול, לעבוד בעבודה נוספת בלילה או בסופשבוע ואפילו לבדוק איך את יכולה ליצור הכנסות נוספות גם דרך האינטרנט
הוצאות תקשורת ואינטרנט.
בדקו מול חברות הכבלים, הטלפון, הסלולאר והאינטרנט האם יש מבצעים, חבילות יותר טובות או בכלל לבטל שירתים שלא משתמשים בהם. באופן אישי, אין לי שרותי טלויזיה בבית, גם לא עידן +. גם כך הטלויזיה הייתה דלוקה סתם, אין מה לראות ואני לא בבית מספיק. יש לי הסדר עם השכן בנוגע לאינטרנט - יש לו פס רוחב גדול ואנחנו מתחלקים בתשלום החודשי ובתמורה, יש לי ססמה לWIFI. תוכניות מעניינות אני רואה דרך האינטרנט - חדשות וסדרות.
צרו תוכנית חיסכון.
תארו לכם מצב אופטימלי בו מכל משכורות הייתם יכולים להפריש 20%, תוכלו לחסוך לתשלום הראשוני לדירה. כל אחד צריך לפעול מתוך האפשרויות שיש לו. אני לא ממליצה לנהוג בעצמכם ביד קשה מידי אך גם אין צורך לבזבז באופן קיצוני. כך לעולם לא תצליחו לחסוך משהו. דמיינו מצב בו מתקלקל לכם מוצר חשמלי בבית והברירה היחידה היא לקנות מוצר חדש- הכספים שחסכתם יעזרו לכם להימנע מאשראי וחובות
אל תשכחו לשלם חשבונות בזמן.
כאשר תשלום החשבונות החודשי מתבצע באיחור, יש צורך לשלם גם קנס על פיגור התשלום. גם ריבוי הלוואות לא מומלץ. עדיף לחסוך ולשלם את מלוא הסכום על מה שרוצים לקנות.
אל תבזבזו כמו השכנים והקרובים שלכם.
אין שום צורך ולפעול על פי הדוגמא שהם נותנים ולבזבז סכומים גדולים. תקנו את מה שדרוש לכם בפרט, תקנו את הדברים שנחוצים לכם ואל תנסו להוכיח דבר כלשהו לקרובים שלכם.
תגנו על עצמכם-
בטחו תבטחו את עצמכם, את המשפחה, הבית והמכונית- אנו עדים לא מעט למקרים בלתי צפויים בהם תשלומי החובות יכולים לגרום לפשיטת רגל מוחלטת. הביטוח יכול להגן עליכם ממצבים כאלה.
תדאגו לצוואה או מייפוי כוח לאותם אמצעים שנמצאים בהם כעת. למקרה שחס וחלילה יקרה לכם משהו, הקרובים שלכם צריכים להיות נגישים לחסכונות שלכם ובכך תוכלו לדאוג גם לעתיד שלהם.
דאגו לימים מאוחרים יותר. אנו לא נעשים צעירים עם חלוף השנים- חשבו על הזיקנה הרגועה וחסרת הדאגות שלכם. אם אין לכם תוכנית פנסיה בעבודה, פיתחו חשבון פנסיה בהפקדה עצמית. הכי טוב להתחיל לחסוך לפני גיל 30-35. אלה השנים האפקטיביות בחיסכון פנסיוני.חיסכון כזה יהווה תוספת למה שמובטח לנו בקצבת המדינה (הקטנה למדי ברוב המיקרים).
חנכו את ילדכם להתייחס לכסף בחוכמה.
תנו להם סכומים מוגדרים בתור דמי כיס, כך הם יהיו מסוגלים לחשב את הבזבוזים שלהם בצורה נכונה ואפילו לספר לכם בסוף השבוע על מה הם בזבזו את דמי הכיס וכמה חסכו מהם. הילדים צריכים לדעת מגיל צעיר שהכסף לא מורווח בצורה קלה.
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 22:10 אין תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: אוברדראפט, בנק, הוצאות, הכנסה נוספת, הכנסות, הלוואה, השלמת הכנסה, כסף, כסף באינטרנט, כרטיס אשראי, מינוס, משכורת
שרותי הדת בישראל שווים הרבה כסף - הרבנות והחרדים הקימו תעשיה שלמה סביב היהדות בישראל ובעולם. בית משרד הפנים לא ירשום זוג יהודי כנשוי ללא אישור הרבנות והרבנות לא תספק אישור ללא נוכחות רב בחתונה. יחד עם זאת, היא תדרוש תשלום של אלפי שקלים לרב, במזומן כמובן. אבל הבעיה היא שהיהדות כלל לא דורשת להתחתן מול רב אלא שהחתן יגיד לכלה מול שני עדים את המשפט "והרי את מקודשת לי בתכשיט זה כדת משה וישראל". כנ"ל לגבי תשמישי הקדושה - המזוזות וספרי התורה, תעשיית הכשרות והשחיטה, ובכלל זה מותג בד"ץ בית יוסף, וכדומה. הרבנות מהלכת אימה בדרישתה על בלעדיות בתחום הדתי בארץ, פעילות שמכניסה לה מליוני שקלים.
עלויות שירותי הכשרות כוללות תשלומים שנתיים קבועים בצורת אגרת כשרות לרבנות המקומית: מסעדה קטנה - עד 20 סועדים, תשלם 517 שקל אגרה לרבנות. מסעדה בינונית - עד 50 סועדים, תשלם לרבנות אגרה בסך 743 שקל. מסעדה גדולה - 51 סועדים לפחות, תשלם 1,356 שקל. בית מלון קטן עד 70 חדרים ישלם אגרה לרבנות בסך 3,261 שקל בשנה ובית מלון גדול - 251 חדרים לפחות ישלם 12,295 שקל. הוצאה נוספת הנה התשלום החודשי למשגיחים. בהתאם להנחיית הרבנות, הם מועסקים באופן ישיר על ידי בעל העסק כשכירים. בעל העסק שוכר משגיח הכשרות מטעם הגוף שממנו הוא רוצה לקבל תעודת הכשר - יכול להיות רבנות מקומית או בדץ בית יוסף למשל. שכרם נקבע על ידי הרבנות - 37 שקל לשעת עבודה, אבל ההתקשרות בין הצדדים לא הוגדרה. למשל, האם על המשגיח להתייצב בעסק מדי יום, מה הוא צריך לבדוק, כמה שעות הוא צריך להקדיש לכך בחודש או בשבוע, האם לשהות בעסק באופן רציף?
במהלך הימים האחרונים ניתלו ברחבי גדרה שלטים מטעם המועצה הדתית בגדרה שלטים אלו מודיעים כי המועצה הדתית מסירה את הכשרות מטעמה מהחנות: לחם תושיה ברחוב הבילויים.
בעקבות כך, נערכה בדיקה עם שלמה, בעל המקום שמציין: "אני בא ממשפחה בעלת מסורת דתית. אני איש מאמין. בין לקוחותיי ישנם גם אישי ציבור דתיים.אני משתמש רק במוצרים בעלי תעודות "מהדרין". במטבח שלי אין בשר.נטו חלבי. אין לי חצי דבר דבר נגד מוסדות הדת. אבל לא יעלה על הדעת שמשגיח שעובר מידי יום, לא עושה דבר וחצי דבר מלבד לקרוא עיתון ולשתות קפה יבקש כעת: 4000 ש"ח משכורת חודשית! שמעתם טוב: 4000 ש"ח ! אני מוכן לתרום ולעזור תמיד אבל יש גבול "לדמי החסות" שאנחנו בעלי העסקים צריכים לשלם תמורת "התעודה". מי שמכיר אותי יודע שהמקום כשר ומוזמן להמשיך לשבת ולקבל את השירות הטוב ביותר. הדבר בר פתרון אם בעתיד יוקם גוף עצמאי ובר סמכא שמוכן לבדוק ולהעניק כשרות במחירים שפויים. עצוב לדעת שמסחרו כך את הדת".
זהו חלון הראווה של מסעדה קטנה בבאר שבע, המנוהלת על ידי זוג דתי. המסעדה ידועה כמסעדה של נתן התימני. בעלי המקום מסרבים לשלם שוחד לרבנות בגין קבלת תעודת כשרות ובימים האחרונים אף הוסיף שלט מתריס כנגד משגיחי הכשרות אוכלי החינם. אנחנו מצידנו משתדלים לאכול שם ככל האפשר לאות הזדהות
לרשימת המסעדות הכשרות ללא תעודה הצטרפה המסעדה ההודית איצ'קדנה שבשוק מחנה יהודה. "החלטנו להפסיק לשתף פעולה עם הרבנות", כתבו בעלי המסעדה בפנייה ללקוחות, "זאת מכיוון שהוכרחנו לרכוש מוצרים רק ב-4 בסטות ספציפיות ולא היינו מוכנים להשתתף במעשה שפוגע ומרסק את פרנסותיהם של רבים אחרים. זו רק סיבה אחת מתוך כמה דברים שעקרונית ומוסרית אנחנו לא מסכימים איתם. האוכל במסעדה נשאר בדיוק כשהיה – צמחוני, טעים וכשר. רק ללא תעודת הכשרות".
תופעה חדשה של הצבת שלטי כשרות אלטרנטייבים מנערת את עולם המסעדנות ומעוררות חיכוכים עם הרבנות הראשית. תופעה זו נובעת בעקבות ניסיון הסחיטה ולחץ לתשלום פרוטקשן לרבנות המקומית על ידי בעלי העסקים.
במקרה של מסעדת איצ'קדנה, החל באוגוסט כאשר פקח של הרבנות הראשית נכנס למסעדה הירושלמית, מסעדה שמתמחה באוכל צמחוני וטבעוני. להבה, בעלת המקום, הופתעה במיוחד מכיוון שלא היה מדובר במשגיח הקבוע שעבר מולה כבר חמש שנים. "יום אחד הגיע פקח, שאותו אני לא מכירה, ודרש לראות את הקבלות שלי. מאוד הופתעתי מכך, כי מה לכשרות ולקבלות. סירבתי והוא אמר כי מעתה עליי לבצע את קניות המצרכים שלי בארבעה מקומות ספציפיים בשוק. סירבתי להכנס למונופול הזה ובעקבות זאת לקח הפקח את תעודת הכשרות שלי והלך". בעלת המקום החליטה כי אינה מוכנה להשלים עם מה שקרה ולכן תלתה במסעדתה שלט המסביר את המצב. "כשפתחתי את המסעדה רציתי שיהיה כשר בכדי שנוכל להתחבר לקהל שמסביבנו, תמיד היה לנו משגיח כשרות ותעודה. שום דבר במטבח לא השתנה רק התעודה איננה. אני מקפידה על אותם כללים ובכלל אנחנו מסעדה צמחונית טבעונית כך שהפחד שמשהו לא יהיה כשר הוא יחסית קטן", נכתב בשלט.
להבה, בעליה של איצ'קדנה, התחילה עם הרבנות כמו שכל בעל מסעדה מתחיל: במילוי טפסים, בחתימות, בתשלומים. אחרי הבירוקרטיה הראשונית, מינו למסעדתה משגיח כשרות ונתנו לה תעודה של הרבנות. במשך כמעט שש שנים ליווה את להבה אותו משגיח. להבה שילמה את משכורתו של המשגיח במשך כל אותה תקופה, כ-1,200 שקל בחודש. כלומר, המשגיח הוא לכל דבר ועניין מועסק של המסעדה, לא של הרבנות. לפי להבה, אותו משגיח, הגיע מתי שהוא רצה, ולא ברור מה עשה כשהגיע. עם משגיח הכשרות שלך אין לך חוזה, והעבודה שלו אינה מוגדרת ממש. בדרך כלל, ביקור שלו כלל כניסה למסעדה תוך כדי דיבור ביידיש בטלפון, הצצה למטבח ויציאה מהירה. סך הזמן הכולל של הביקור הממוצע: 1.5 דקות. מצד שני, היו גם ביקורים ארוכים יותר, והוא היה אומר ללהבה מה מותר ומה אסור, בהתאם לכללי הכשרות. לפעמים הוא היה אומר לה מה מותר ומה אסור על פי הקבלה. כך למשל, הוא אסר עליה לשים בצל או שום מקולפים או חתוכים בתוך המקרר. ההסבר: זה מביא שדים ורוחות. הוא גם היה מכריח את להבה לקנות ירקות מסוימים רק מחברת גוש קטיף. אלה יקרים הרבה יותר וטעימים (כך לפי להבה) הרבה פחות. בעבור זה שילמה להבה את משכורתו. אגב, מפני שהוא היה גר בבני ברק, גם הנסיעות לירושלים – על חשבונה.
התמונה שותפה ברשת על ידי גולשים רבים ובנוסף הוקמה קבוצת פייסבוק שמרכזת את כל המסעדות המעידות על עצמן ככשרות לגמרי אך אין להן תעודה, בינהן "נוקטורנו", "הסלון בשבזי", "קרוסלה", "המרקיה" ו"אדון כהן" הירושלמיות.
זוהי ההודעה שנתלתה לאחרונה במרקיה הירושלמית:
זוהי הצהרה המפרטת דברים עליהם מקפידים במסעדה הזו בענייני כשרות. כתוב שם שכל המוצרים חלביים או צמחוניים וכולם כשרים, שהכלים הוכשרו, שהירקות הירוקים נשטפים ושהמקום שומר שבת. בנוסף נכתב שאת היינות במקום פותחים גם עובדים שאינם יהודים.
א. הרעיון נראה ראוי ומקרב את הדת אל העם. עד עכשיו, כשמישהו נכנס למסעדה שלה תעודת כשרות, כל מה שהוא ידע זה שהמסעדה בהשגחת הרב הזה והזה, ומבחינתו פרטי הדת הם עיניינו של אותו הרב. הוא רק יודע שהרב אישר את המקום אבל הוא לא צריך לדעת מה זה אומר, זה בתחום עיסוקו של הרב. כעת, באמצעות הרעיון של ההצהרה התלויה על הקיר, הסועד נדרש לדעת בעצמו על מה הוא מקפיד ולהחליט בעצמו אם זה מספק אותו או לא. האחריות הדתית חוזרת מהרבנות לעם. בנוסף, דרך ההצהרות הללו אנשים רבים יחשפו לפרטי הלכה שהם כלל לא הכירו.
ב. נראה, כי קומות שמצהירים: "אנחנו כשרים בלי תעודה" מצהירים הצהרה בעייתית, בגלל שיש אנשים שבשבילם זה שהם לא מוכרים חזיר זה נראה להם כשר והם לא יכולים להעלות על דעתם עוד פרטי הלכה שעבור שומר מצוות הם הכרחיים. הרעיון לפרט על מה אתה מקפיד ועל מה לא, מפזר את הערפל סביב הצהרת הכשרות. בטוחני שדתיים אדוקים לא יסתפקו בהצהרה כזאת ושלהם חשובות עוד הלכות שאולי בעל הבית לא מכיר, אבל יש רבים שרוצים לאכול במקום שהם יודעים שמקפידים בו על הלכות בסיסיות ולא איכפת להם מדקדוקי ההלכה.
ג. הרעיון הזה מחזיר את האמון בין הסועד לבעל המסעדה. שבעל מסעדה, שמפרסם הצהרה כזאת, מחויב אליה הרבה יותר מאשר אחד שמפקיד את עניין הכשרות בידי משגיח. בעל מסעדה שיש לו תעודת
כשרות, מבחינתו כל האחריות היא על גב המשגיח. הוא משלם למשגיח ובזה מסיר מעצמו את דאגות הכשרות. יש מכשול בצורת העבודה עם משגיח. לבעל המסעדה אין מחויבות לגבי שמירת כשרות, כמו שאמרנו, זה תפקידו של המשגיח. מצד שני, אם קרתה תקלה כלשהי מבחינת הכשרות, למשגיח יש אינטרס לעצום עין, שכן הוא מועסק על ידי בעל המסעדה.
אפשר לשדרג את הרעיון הזה כך: בעל המסעדה יתיעץ עם רב, יסביר לו מה סוג המסעדה, איפה הוא קונה את המצרכים, ושאר הפרטים הרלוונטיים. הרב יגיד לו איזה דברים הוא צריך להתיחס אליהם בהצהרה שהוא מפרסם, ועדיין ההחלטה על מה לשמור ועל מה לא תישאר של בעל המסעדה.
הרעיון הזה טוב לעסקים קטנים. הוא יקרב את הסועד אל הדת ויעודד אמון בינו לבין בעל המסעדה. כמובן שבעסק גדול שבו אין מימד אישי, כמו לדוגמה: יצרני מזון סיטונאיים, קייטרינג, מלונות, רשתות מזון, רצוי שתהיה השגחה מסודרת ושהנושא הזה יהיה מנוהל ומפוקח.
החרם של הרבנות לא חס גם סניף רולדין בגבעתיים. בסוף דצמבר, ניצן הורוביץ פרסם את הסטטוס הזה בפייסבוק:
ראיתי את האזהרה הזו ברחוב, ומייד הלכתי לשתות קפה ברולדין. גם עוגיה אכלתי. היה נחמד. לידי ישבו אנשים דתיים. שאלתי אותם אם לא מפריע להם שהרבנות שללה את תעודת הכשרות. הם אמרו לי כך: "התעודה הזו ממילא לא שווה כלום. היא מעידה על דבר אחד בלבד – שהמקום משלם לרבנות אלפי שקלים בחודש. אין לזה שום קשר עם כשרות או יהדות". יצאתי מהקפה, ובאוטובוס בדרך הביתה שמעתי את התחקיר של ערוץ 2 על המשגיחים שעבדו 30 שניות ביום (חצי דקה) במסעדות שהם אמורים "להשגיח" עליהן. זו סחיטה. של מסעדות, של חקלאים ושל עסקים, על-ידי מנגנון מושחת. את המחיר כולנו משלמים: בהרבה כסף. וגם מי שחשובה לו כשרות, ואני יודע שלהרבה אנשים זה חשוב – אפילו אותה הוא לא מקבל. זה לא ייאמן. יש רק פיתרון אחד: לנתק את המנגנונים האלה מהפוליטיקה שנותנת להם את הכוח, וכולנו ננשום לרווחה – חילונים ודתיים.
טהנה המקרה של תבליני חסיד -
מעשה בחנות תבלינים שהחליטה לא להיכנע לסחטנות של הרבנות, וסירבה לשלם לה השנה 12,000 שקלים (לעומת 1,000 שקלים בשנים קודמות). בתגובה פרסמה הרבנות אזהרה לציבור כנגד החנות (בתמונה, בצד ימין): "ישנו חשש גדול מתולעים וחרקים". זאת הוצאת דיבה.
Shahar Hasid
ביום שישי, י"ט באדר תשע"ג (1 למרץ 2013), נתלו ברחבי העיר מודעות מפתיעות ומקוממות, המזהירות את תושבי העיר מהסרת הכשרות ממוצרינו, הם מוצרי "תבליני חסיד" הותיקה.
מאז נשאלים אנו ע"י לקוחותינו, ובצדק, "מה נשתנה?".
אנו מאמינים כי זכותם המלאה למענה אמיתי – בעיקר בעת זו, ערב חג הפסח – חג בו מצפים לקוחותינו כמדי שנה לתבלינים הכשרים לפסח אותם סיפקנו משך למעלה מ-30 שנה ונמשיך לספק גם הפסח הזה.
את התשובה לשאלה חשובה זו, ניתן למצוא במכתב שנשלח על ידינו לכבוד רב העיר, הרב אברהם צוריאל, המפורסם להלן כתבו כלשונו:
ראשון י"ד אדר 24 פברואר, 2013
כב' הרב אברהם צוריאל,
הנדון: מכתבכם בעניין הכשרות.
אנו מבקשים להשיב על מכתבכם שבנדון:
מזה 32 שנים פועלת תבליני חסיד בנאמנות בניהולה של משפחתנו - משפחת חסיד - אף היא ותיקה בעיר.
מידי שנה שילמנו אגרה שנתית של כ- 1,000 ש"ח, וזכינו לאמונה המלא של רבנות עירינו, בהתבסס על השגחת שני רבניה – אדוני, יבדל"א וכבוד הרב אחרק, זצ"ל. והנה, מיד עם פטירתו של זה האחרון, הגיעה לידינו דרישתכם לשלם כ -12,000 ש"ח לשנה עבור תעודת כשרות חתומה על ידי כבודו.
כידוע לאדוני, סכום זה מתווסף לסכום שכבר משולם דרך קבע
עבור כשרות כל המוצרים לבד״צים השונים, שהם לעצמם סכומים מופרזים.
לציין, כי דרישה זו כוללת דרישה נוספת, למשגיח כשרות קבוע, אשר יבקר בחנות מידי יום למשך שעה.
כבודו, האם דרישות אלו עומדות בקנה אחד עם הגיון והגינות?
האם דרישות אלו, הנופלות עלינו כרעם ביום בהיר, כשרות בעיני אדוני? האם טחו עיני הדורש מראות כי יש בהן כדי לפגוע בפרנסתם של אלו ששכרם אינו מתקרב לגובה משכורתו גם בימים טובים? האם כה גבה לב הדורש שאף מרשה הוא לעצמו לדרוש דרישות אלו באופן גורף על כל עסקי המזון, ללא אבחנה.
כבוד הרב, האם אדוני שכח שנהג לבקר בחנותינו לשם בדיקת כשרות לפסח לפחות פעמיים - שנה אחר שנה – ובהזדמנויות אלו אף ביקשנו מאדוני להחמיר בבדיקתו ולבחון היטב כל שק וכל מכונה. אזכיר לכבודו, כי לאחר שני ביקורים בחנותנו הפסיק אדוני להגיע לבדיקת הכשרות בפסח, אך הוסיף להמשיך ולחתום על כשרות פסח לצד חתימתו של הרב שאול אחרק זצ"ל.
אכן, משך כל השנים הללו עת התנוססה חתימת כבודו על תעודת הכשרות שלנו, הצדיק אותה אדוני בהסבירו כי הוא סומך עלינו!
ואמנם, לא רק בפני הדגיש כבודו את אמונו המלא בכשרותנו – אזכיר לכבודו את פגישתנו באקראי במסעדת חב״ד בבנגקוק, שם תיאר הוא אותי, הח"מ, בפני הרבנים כמומחה להכשרה לפסח. על כך אני מודה לו – אכן, אין הנחתום מעיד על עיסתו, אלא שמלאכת צדיקים על ידי אחרים היא נעשית.
לאור כל האמור לעיל, בשם תבליני חסיד בע"מ הריני מודיע לכבודו ולכל דורש, כי לא נכנע לדרישות אלו ובעיקר לא לאיום בפרסום הסרת הכשרות ברבים ולשלילה.
תבליני חסיד בהנהלתנו תעמוד בכל תנאי הכשרות המחמירים ביותר בתמורה לתשלום אגרה שנתית סבירה, כפי שהיה נהוג מהיום בו נוסדה. יתר על כן, אנו נסכים לקבל משגיח כשרות שיעבוד במשרה ובמשכורת מלאה בכל עבודות העסק וישגיח כאוות נפשו. אכן, אין בליבנו ספק ולו הקל ביותר שאנו מציעים רמת כשרות גבוהה אף יותר מזו המוצעת ע"י המתיימרים להשגיח. את זאת יודע כל מי שמכיר אותנו – וכך גם נמשיך כהרגלנו תמיד, למכור מזון כשר. עם זאת, לא נסכים לביים בדיקת כשרות ולשלם עבורה פעם שנייה ושלישית על חשבון ציבור לקוחותינו.
מאז שהלך לעולמו הרה״ג שאול אחרק זצ״ל, הסרנו את תעודת הכשרות ולכל השואלים אנו עונים כי אין בידינו כשרות חתומה למעט כשרות בד"צ של המוצרים עצמם. מאחר וכך, איננו מוצאים מקום וצורך בפרסום כלשהו מצדכם. כל פרסום שכזה הוא מיותר ומטרתו לפגוע בפרנסתנו על מנת שנכנע לדרישות כאמור ותו לאו.
לסיום ועל מנת שיהיה ברור: אם נמצא את שמנו או שם עסקנו על גבי נייר כל שהוא, ניאלץ להגיב ואנו שומרים על זכותנו לעשות כן בכל דרך חוקית אפשרית, ובאופן שיגן על שמנו הטוב ועל פרנסתנו.
בכבוד רב ובברכת חג שמח וכשר,
חיים חסיד
פורסם על ידי KETURNE MASALA ב- 13:40 11 תגובות: קישורים לרשומה זו
תוויות: בית קפה, גבעתיים, גדרה, דמי חסות, ירושלים, כשרות, מסעדה, מסעדות, סחיטה, פרוטקשן, רבנות, רולדין, שחיתות, תעודת כשרות