נכתב על ידי דורית קרן צבי ב 08/08/2018 16:59:28.
גלעד הס, שופט בית משפט השלום בהרצליה, קבע אתמול (7.8) כי סרטי פורנוגרפיה אינם מוגנים על ידי חוק זכויות יוצרים. זאת במסגרת תביעה של חברת "סקס סטייל בע"מ" כנגד יניב אבוטבול, המפעיל אתר סקס, שלטענת החברה עשה שימוש בסרטי הפורנו שהפיקה, ללא תשלום, והפר בכך את זכויות היוצרים שלה.
באמצעות עו"ד ראובן פארן תבעה "סקס סטייל" 100 אלף שקלים בגין כל הפרה לכאורה של אבוטבול, שיוצג על ידי עו"ד אריאל דובינסקי, ב-15 סרטים בהם עשה שימוש. אלא שמטעמי אגרה, העמידה החברה את סכום התביעה על חצי מיליון שקלים במקום מיליון וחצי. בפסיקה מרשימה, מנומקת וחד משמעית, דחה השופט הס את התביעה, והסביר מדוע לחברה יש אמנם זכויות יוצרים על הסרטים, ומדוע בכל זאת היא אינה מוגנת בחוק.
תחילה, הבהיר, יש לדון בשאלה האם קיימות זכויות יוצרים ביצירה פורנוגרפית, והאם ראוי לתת סעד בגין הפרת זכויות יוצרים לאור טענת אי חוקיות היצירה והיותה נוגדת את תקנת הציבור. החוק, הסביר השופט הס, מפרט מה בדיוק מעוגן תחת חוק זכויות יוצרים: יצירה מקורית שהיא יצירה ספרותית, יצירה אמנותית, יצירה דרמטית ויצירה מוזיקלית.
לדעת השופט, השדה המתאים לסרטי סקס הינו יצירה דרמטית, שבה נכללים מחזה, יצירה קולנועית יצירת מחול ופנטומימה ועוד. כלומר, אין כל דרישה אמנותית המתייחסת ליצירה קולנועית, ודי בכך שתהיה יצירה קולנועית מקורית, על מנת שיהיו בה זכויות יוצרים. לפיכך, קבע הס כי יש בסרטי חברת "סקס סטייל" זכויות יוצרים. "את המשוכה הזו עברה התובעת", סיכם את הסוגיה הראשונה.
בשלב הזה התפנה השופט הס לדון בשאלה העם זכויות יוצרים בסרט פורנוגרפי ראוי להגנת בית המשפט. אין זה הגיוני, קבע, לתת סעד ליוצר יצירה בלתי חוקית. "כך למשל", נתן דוגמה, "סוחר סמים שרקח סם חדש ורב השפעה, ומוכר את האריזות עם שמו וסמלו, האם יעלה על הדעת כי סוחר זה יוכל לתבוע את חברו סוחר הסמים על שהפר את זכויות היוצרים בסם החדש ובאריזתו? התשובה כמובן שלילית".
לאחר שקבע כי יצירה שאינה חוקית, יש בה כדי לשלול את הגנת חוק זכויות היוצרים, עבר השופט הס לדון בשאלה אם הפקת והפצת סרטי פורנו אכן בלתי חוקיים. הוא הסביר כי לפי חוק העונשין על יצירה והפקת תועבה, ומאחר שהמלה "תועבה" אינה מוגדרת בחוק העונשין, על בית המשפט לצקת בה תוכן.
התוכן שיצק השופט למלה הרחיב את השימוש המקובל שנעשה בה בהקשר לפורנוגרפיה: פדופיליה. "לטעמי", כתב, "נקודת המוצא לפרשנות המונח 'תועבה' הינה כי המחוקק לא השחית מילותיו לריק, וכי יש לצקת משמעות כלשהי למונח, מעבר לפדופיליה...לפיכך, לאיסור הקיים...יש לתת פרשנות הכוללת גם יצירה פורנוגרפית שאינה פדופילית".
לפיכך קבע הס כי הפקה והפצת סרטי סקס אינם חוקיים, ומשכך, אינם ראויים להגנת חוק זכויות היוצרים, וכי עילה זו מייתרת למעשה את הדיון בשאלת תקנת הציבור. אולם השופט החליט בכל זאת להתייחס לנושא. יש להבין, פירט, בין שיפוט מוסרי בעניין, לבין שיפוט תוצאתי, כלומר הנזק, של הפורנוגרפיה.
השופט המשיך והסביר מדוע העיסוק בפורנוגרפיה והחפצת העוסקים בה, ובעיקר נשים, גורמים נזק חברתי. "קיימת תמימות דעים במשפט הישראלי", כתב, "כי הפורנוגרפיה היא תופעה שלילי, לאו דווקא מבחינה מוסרית, דתית או מוסרנית, אלא מבחינה תוצאתית, וזאת כאשר יש בה החפצה של גוף האדם, והשפלה וביזוי של אדם, ובעיקר של נשים, דבר הגורם לפגיעה במעמד השוויוני של נשים ומעודד אלימות כלפיהן".
מכאן עבר השופט הס למקרה הפרטי. "בעניין שלפני ברור כי שלילת הגנת חוק זכויות היוצרים מהיצירה הפורנוגרפית, יש בה להוות תמריץ שלילי משמעותי להפקת סרטי פורנו, ומכאן לצמצום התופעה", סיכם.