מתי כהן – להפוך מחלה למתנה
אני פותחת עיניים, אוויר צח מלטף את פניי. אני רצה, רצה, מהר, בתנועות רגליים קלילות, כפות הרגליים שלי כמעט ולא נוגעות באדמה, עוד רגע ואני ממריאה. תחושת קלילות כזו, כאילו עצמותיי חלולות, מרגישה ממש כמו ציפור. ואז אני שומעת רעש, צפירה של מכונית. הרעש הזה מבהיל אותי ואני מאבדת את הקלילות, הגוף פתאום כבד, לא מצליחה להזיז
למה זה מגיע לי? למה זה קרה לי? למה זה זה קרה דווקא לי? כל אחת שנמצאת במשבר בריאותי מוצאת את עצמה בשלב מוקדם או מאוחר שואלת את השאלות: למה זה מגיע לי? מה לא עשיתי בסדר? איפה פישלתי? והשאלה שעולה היא: איך לא להרגיש קורבן בעת משבר בריאותי? קל מאוד להיכנס לפינה של “איזה
כאבי בטן היא התקשרה וביקשה להיפגש בדחיפות. קבענו טיפול. “בואי נבדוק מה הגוף שלך מבקש לאזן”. מבחינה רגשת ההנחיה היא לעבוד עם הרגש “הסכמה”. בתוך ים המילים היא אומרת “אני מסכימה להיות במקום שלא מכבדים את הצרכים שלי”. אני: “איך זה מרגיש?”. היא: “כואבת לי הבטן” ונוגעת במקום הכואב. “תמיד כואב”. “אז מה את מרגישה?”.