הגיעה העת להרחיב את חקר השואה // גדעון גרייף ושרית זייברט - הארץ
הגיעה העת להרחיב את חקר השואה
11.04.2018 10:31 עודכן ב: 11:33
שרית זייברט
"חשבוננו עם העם הגרמני", זו היתה כותרת המאמר החשוב, שכתבה חוקרת השואה וניצולת גטו ורשה, רחל אוירבך, בשנות ה-60. נטלנו כותרת זו כדי להאיר היבט אחד, שאין מרבים לדבר עליהם כאשר מתקרב יום הזיכרון לשואה ולגבורה - ההספק הנפשע רב-הפנים והצורות של המשטר הנאצי, שהתבצע באין מפריע תחילה בגרמניה עצמה ובהמשך בארצות שנכבשו על ידה, כלפי קבוצות אוכלוסייה שוונות, ובראשן היהודים.
שואת העם היהודי, ששיאה ביישום תוכנית ה"פתרון הסופי של השאלה היהודית" וברצח של שישה (ייתכן שהמספר גבוה ומגיע לשבעה מיליון יהודים) מיליון יהודים, היא ללא ספק פשעו המרכזי והעיקרי של המשטר בגרמניה הנאצי, אבל קשת הפשעים של המשטר המרושע גדולה ורבת-פנים הרבה יותר, עד שלעתים קשה להאמין שהצליחו לבצע כל כך הרבה פשעים מחרידים מסוגים שונים במשך תקופה כה קצרה, מאחר שכל פשע כזה דורש מנגנון, משתתפים, תכנון, אדמיניסטרציה, לוגיסטיקה, אבטחה וכדומה.
קורבנותיו של המשטר הזה היו, בין היתר, אזרחי גרמניה עצמם, שלא הסכימו מסיבות פוליטיות, צבאיות או או מוסריות עם עמדותיו של השלטון או שהשלטון חפץ לסלקם מדרכו; חולים במחלות גנטיות ומחלות חשוכות-מרפא אחרות, שנרצחו במסגרת מבצע "המתות החסד"; בני העמים שנכבשו בידי גרמניה הנאצית במסעות המלחמה שלה; שבויי המלחמה של הצבאות השונים, בעיקר הסובייטים, הצוענים; עדי יהוה וקבוצות רבות אחרות, שהוגדרו מסוכנות, בלתי-רצויות ונחותות.
מספרם הכולל של קורבנותיה של גרמניה הנאצית מסתכם ככל הנראה ב-55 מיליון בני אדם. אם בוחנים את דפוסי הפשע, הרי שהם דומים בקרב הקבוצות השונות וחוזרים על עצמם: שלילת זכויות, החרמת רכוש, נטילת חירות, הרעבה, השפלה קיצונית לצורותיה, ענישה גופנית ורצח לצורותיו השונות. צדק פאול צלאן בכתבו ש"המוות הוא רב-אמן מגרמניה". הגרמנים טיפחו את תשוקת המוות והעלו אותה לרמה אמנותית.
חשיבות המחקר על הקורבנות עם הטלאי הסגול 22.04.2017 כתבה זאת זמינה למנויים בלבד
שואה שלנו? ממש לא רק 23.02.2016 כתבה זאת זמינה למנויים בלבד
הצצה נדירה אל הקהילה הסגורה של עדי יהוה 24.11.2016 כתבה זאת זמינה למנויים בלבד
מדוע כה חשוב לדבר על מגוון פשעיו של המשטר הנאצי? התשובה נעוצה באופי האנושי. כשם שהאדם מתקשה לשנות דפוסי התנהגות, כך קשה לשנות דפוסי פעילות מדינית, פוליטית או צבאית. חוסר האונים לבלום את פעילויותיה הנפשעות של גרמניה הנאצית עלה למיליונים רבים, יהודים ולא-יהודים, בסבל שקשה לתארו ובחיי אדם. החברה האנושית חייבת למצוא דרך לעצור משטרים אפלים כמו של גרמניה הנאצית בעודם באיבם ולא לאפשר להם להתקיים.
גם כיום קיימים בעולם משטרים מרושעים דומים, המתעללים באוכלוסיותיהם. צפון קוריאה היא רק דוגמה אחת למשטר נפשע שכזה. השואה היא מושא תיעודי, תסקירי וארכיוני, ממנו אנו למדים רבות. אי לכך, ניתוח והבנת מכלול העובדות והתהליכים הקשורים בשואה חיוניים ביותר. אחד מן האספקטים החשובים בהוראת השואה הוא העיסוק גם בקורבנות הלא-יהודים של המשטר הנאצי, מי שהיו שותפיהם לסבלם של העם היהודי, אבל מחקר כזה כמעט ולא מתרחש בישראל.
מה שתרם במידה ניכרת לעיסוק בעידן הנאצי הוא חקר שואת היהודים. בשל קיצוניות המעשה והיקפו האדיר, זכה רצח היהודים לעיקר תשומת הלב במחקר ובדעת הקהל. יוצא איפה מכך שכמעט ולא נמצא חקר המאזכר את חלקם של הקורבנות האחרים של הנאצים. כך למשל, למדתי רבות על גורל עדי יהוה בשואה ולו רק מהמידע על אודותם המצוי בהערות שוליים בודדות.
ואולם קיים פוטנציאל גדול בהרחבת הידע ובהיקפו. חקר הקורבנות הלא-יהודים בשואה עשוי לספק שלל עובדות, ראיות ותיאורים מנקודת מבטם של עדי הראייה על הקורבנות היהודים מאותה תקופה. ובכל זאת, פרספקטיבה רחבה וכוללת מעין זו כמעט ואינה ידועה לעוסקים בהוראת השואה ולציבור הרחב בפרט, אף כי היא חיונית ביותר להבנת אירוע השואה ולמה שעלה בגורלם של היהודים. זוהי רק דוגמה אחת מני רבות להפריה ההדדית שיש בהסתכלות כוללנית בהיסטוריה זו.
בניגוד להלך הרוח האקדמי והציבורי בכל הקשור לאירועים שהתרחשו בגרמניה הנאצית, לקחי השואה החינוכיים והמוסריים כאחד - בעלי האופי האוניברסאלי והממד הכלל אנושי - כמושא מוסכם על הרוב, תלוי ברובו בתשומת לב ראויה למציאות שבה התרחשו האירועים. חשוב להעמיק גם את ההבנה בכל הקשור לקורבנות האחרים, אלה שקדמו, חפפו ואף הקבילו לרדיפתם של העם היהודי בגרמניה ובאירופה הכבושה.
חבל שהמסגרות החינוכיות והמוסדות לחקר השואה לא כללו באופן ממצה את סוגיית הקורבנות האחרים ככלל, ואת עדי יהוה בפרט. מי שכן תורמים לתחום המחקר מלא הפוטנציאל הזה הם חוקרי שואה והיסטוריונים מהמוערכים בארצנו ומחוצה לה, שמשתתפים בימי עיון ובכתיבת מאמרים הדנים בקורבנות הלא-יהודים בשואה. הם עושים זאת מתוך הבנה שעתה בשלה העת להעמיק עוד יותר בידע ובלקחיה של השואה.
כפי שחקר השואה היהודית השפיע רבות על התודעה, ההכרה והזיכרון הקולקטיבים, ראוי הוא לשמש גם כנשא למחקר השואה הלא-יהודית, שהתרחשה במהלך מלחמת העולם השנייה. אין ספק שזה יאיר מפרספקטיבה רחבה ומזווית שונה גם על הקורבנות היהודים. המחקר הכוללני יפיק לקחים לגבי רדיפות על רקע מוצא, השקפת עולם, אמונה דתית, זהות לאומית וגזעית.
פרופ' גדעון גרייף הוא היסטוריון של תקופת השואה. שרית זייברט היא חוקרת עצמאית בנושא רדיפתם של עדי יהוה תחת המשטר הנאצי ומשטרים דיקטטוריים-רודניים