מ"ג שופטים יב ד – ויקיטקסט
מ"ג שופטים יב ד
וּכְנַשׁ יִפְתָּח יַת כָּל אֱנָשֵׁי גִלְעָד וְאַגִיחַ קְרָבָא עִם דְבֵית אֶפְרָיִם וּמְחוֹ אֱנָשֵׁי גִלְעָד יַת דְבֵית אֶפְרַיִם אֲרֵי אֲמַרוּ מְשֵׁיזְבַיָא דְבֵית אֶפְרַיִם מָה אַתּוּן חֲשִׁיבִין דְבֵית גִלְעָד בְּנֵי בֵית אֶפְרַיִם בְּגוֹ בֵית מְנַשֶׁה:
"ויקבץ יפתח". ואחר שראה כי לא רפתה רוחם מדבריו הרכים, "כי אמרו". מבאר סבת המלחמה שבני אפרים טענו על שהעיזו אנשי גלעד לבחור את השופט כאלו הם עקר בית יוסף, והם טענו לנגדם לאמר "פליטי אפרים אתם", רצה לומר אפרים הוא עקר השבט ועמו חצי מנשה שלקחו נחלתם אצלו חבל וגורל אחד כמו שאמר בספר יהושע, ואתם "גלעד" שלקחתם מעבר הירדן, פלטים אתם מן השבט, כי היה מקומכם הראוי "בתוך אפרים בתוך מנשה", רק הלכתם לפלטה אל עבר הירדן, ואיך תעיזו לבחור קצין שוטר ומושל.
אוחזר מתוך "https://he.wikisource.org/w/index.php?title=מ%22ג_שופטים_יב_ד&oldid=144088"
דף זה נערך לאחרונה ב־12:40, 8 ביוני 2008.