תערוכה חדשה בוחנת את היחסים הסבוכים בין האמן לבין הביקורת - גלריה - הארץ
תערוכה חדשה בוחנת את היחסים הסבוכים בין האמן לבין הביקורת
במקביל לתערוכה המתקיימת במוזיאון נחום גוטמן, תיפתח תערוכה ובה ציורים של רותי הלביץ-כהן ושירים של יהושע סובול
30.06.2011 10:40 עודכן ב: 11.09.2011 18:36
במוזיאון המוקדש לאמן אחד תמיד עולה השאלה כיצד להתייחס לעבודותיו מבלי לשוב על אותן נוסחאות. התערוכה החדשה שתיפתח הערב במוזיאון נחום גוטמן בת"א (שמעון רוקח 21) היא דוגמא מצוינת לנקודת מבט רעננה: היא פותחת את השיח אודותיו מתוך מערכת היחסים הסבוכה שהיתה לאמן עם מוסד הביקורת ובד בבד עוסקת במתח הרב שאיפיין את הניסיון להגדיר את הישראלי בתרבות ובאמנות.
בשיחה עם שרה בריטברג סמל שהתקיימה לפני כשנה, סיפרה האוצרת והמבקרת לשעבר שאחד הדברים שהיא הכי מתחרטת עליהם הוא הגישה שנקטה כשניגשה לראיין את גוטמן. "תקפתי אותו על זה שהוא לא מופשט, זה דבר שלא אשכח. הוא באמת צייר אז ציורים לא יפים אבל אז התכחשתי לדבר החשוב והמזעזע - לאן אפשר להגיע מאידיאולוגיה".
בתערוכה, ששמה "מי קובע או געגועים לד"ר גמזו - נחום גוטמן וביקורת האמנות", יפורסם בין היתר קטע מאותו ראיון, קטעי ביקורת שנכתבו כשגוטמן היה בחיים וכן קטעים משנות ה-80 וה-90. "התערוכה עוסקת במידה רבה בשומרי הסף ובכתיבת ההיסטוריה", מסבירה מוניקה לביא, אוצרת המוזיאון. "נחום גוטמן נהפך לשם קוד להתנצחות על הזהות של התרבות הישראלית: ריבוי הזהויות שלו (צייר, מאייר וסופר) בילבל תחילה את המבקרים והם ניסו ללמד אותו איך הוא צריך לפעול. מאוחר יותר הביקורת השתנתה, אבל עדיין גילתה כלפיו יחס אמביוולנטי".
"את הציור של גוטמן איני אוהב. סכמטי בעיצוב הצורה, חלש ברישום, דל בצבע ובחומר. בשנות ה-50 נעשו עבודותיו יותר מקצועיות. זה לא הופך אותן למשהו עמוק יותר מאשר דקורציה נעימה לעין ותו לא", כתב האמן והמבקר רפי לביא בעיתון "העיר" בעקבות הרטרוספקטיבה של נחום גוטמן שהוצגה אז במוזיאון תל אביב. אדם ברוך האיר את הפרובלמטיות של השיח ההיסטורי הקאנוני וקבע כי גם גוטמן וגם יוסף זריצקי הם כמעין אבות של האמנות הישראלית. "אולי נוכל לחיות עם הדיאלקטיקה הזו היום. להבין שיש יותר מסיפור אחד מכונן", מציעה לביא. לצד הביקורות יוצגו גם כ-30 עבודות של גוטמן, בהן ציורים, רישומים ואיורים.
תערוכה נוספת שתיפתח במוזיאון באותו הערב היא תערוכתם המשותפת של האמנית רותי הלביץ-כהן והמחזאי יהושע סובול "על בלימה". תערוכה זו היא תולדה של שיתוף פעולה מתמשך בין השניים, זה עתה פירסמו ספר משותף "שערה במקום הפשע" (הוצאת "חלפי" לספרי אמנות). בתערוכה יוצגו עבודות של הלביץ-כהן מן השנה האחרונה לצד שירים שסובול כתב ישירות על קירות המוזיאון.
נחום גוטמן ''מתרחצה בבריכה'', 1930
רותי הלביץ-כהן, ''תפרחת שחורה'', 2011