תא"מ 62859-05-16 חזון שיא בע"מ ואח' נ' אלאל - פסקדין
מיקומך באתר: עמוד ראשי >> חיפוש פסקי-דין >> תא"מ 62859-05-16 חזון שיא בע"מ ואח' נ' אלאל
תא"מ 62859-05-16 חזון שיא בע"מ ואח' נ' אלאל
62859-05-16
1. חזון שיא בע"מ
2. חיים אוריאן סנדורי
עו"ד מורן כהן-מיכאלי נתבעת:
אסתר אלאל
תביעה לתשלום יתרת דמי תיווך. פסק דיני ניתן בהמשך לדיון שהתקיים היום.
1.ברקע הדברים, בתמצית: לנתבעת (להלן: אלאל) ולאחיה מר משה חייק (להלן: חייק) הייתה בבעלותם המשותפת דירה. הם חפצו במכירתה. אלאל פנתה לתובעת, שהיא סוכנות תיווך, באמצעות התובע (להלן: סנדורי), שהוא מתווך מורשה. לאחר שיחה של אלאל ובעלה עם סנדורי, אלאל ציינה כי היא מבקשת ראשית לקבל את הסכמתו של אחיה חייק להתקשרות בהסכם התיווך. למחרת היום התקשרו סנדורי מזה (לרבות תוך הותרת הזכות לתובעת לגביית דמי התיווך) ואלאל מזה בהסכם, בלא שחייק יהיה צד לו. מחלוקת בין הצדדים קיימת בשאלת החתמתו של חייק על ההסכם: סנדורי טוען שאלאל ביארה כי היא תפעל כנציגת שני הצדדים; אלאל טוענת כי ביארה שיש צורך בהחתמתו של חייק על ההסכם כצד נוסף לאותו הסכם תיווך. יוער כי גרסתו של סנדורי עדיפה בעיניי, בהיעדר כל פעולה מצדה של אלאל לוודא כי חייק אכן חתם על ההסכם, אף שהכרעה בעניין זה אינה משפיעה על תוצאת ההליך.
2.הסכם התיווך נכרת ביום 7.1.16, תוך הענקת בלעדיות לתובעים לתקופה של חצי שנה למכירת הדירה. אין חולק כי המתווכים עשו את שנדרש מהם, כי הסכם למכירת הדירה נכרת ביום 2.3.16, קרי בתוך תקופת הבלעדיות, וכי לתובעים קמה עקרונית הזכות לקבלת דמי התיווך, העומדים על 2% בתוספת מע"מ משווי הדירה, קרי כאן: 28,080 ₪. אלאל ביקשה מסנדורי למסור בידיו תשלום על מחצית הסכום, כפי שאכן עשתה, והפנתה אותו לקבלת המחצית השניה של הסכום מחייק. סנדורי בא בדברים עם חייק, הלה הביע נכונותו לשלם את המחצית הנותרת, אולם ביקש לדחות את התשלום – שבהתאם להסכם התיווך אמור להתבצע מיד עם חתימת הסכם המכר – ולמסור לסנדורי שיקים דחויים לפרק זמן של כחודשיים-שלושה. סנדורי לא היה נכון לקבל דחייה זו, ועמד על תשלום מיידי, לטענתו – הן בפניות לחייק והן לאלאל. סופם של דברים שאיש לא שילם את המחצית השניה של דמי התיווך. חייק, שאינו צד להסכם התיווך, מטעמיו שלו, ואלאל כיוון שגרסה כי חובתו של אחיה היא לשאת בדמי התיווך. כך באה התביעה לעולם, 14,040 ₪ סכומה.
3.ישיבה מקדמית התקיימה במעמד הצדדים. השמעת טענות אחדות של בעלי הדין ושיחה עם בית המשפט לא הוליכו לייתור הסכסוך. בהתאם נקבע התיק לשמיעת הוכחות, אף זאת להיום. הנתבעת – אף לאחר שקיבלה הסברים בעניין – ויתרה על חקירות, התובעים חקרו קצרות, והצדדים סיכמו. גישתם, בתמצית: לשיטת התובעים, אלאל היא שכרתה את הסכם התיווך, בבחינת שלוחתה של אחיה. כך או כך, חבותה היא לשאת במלוא דמי התיווך, וככל שיש לה טענות כלפי אחיה, אין הן מעניינם של התובעים. אלאל מצדה גורסת כי סנדורי התרשל בכך שלא החתים את חייק מראש על הסכם התיווך ולאחר מכן בכך שסירב ליטול ממנו את השיקים המעותדים. אלאל מסבירה כי היא עצמה אינה מצויה בקשר עם אחיה, אין ברצונה או ביכולתה להיכנס להליכים משפטיים עמו, וכי אחיה – שהיא מגדירה כ"קשה" בכל הקשור בתשלומים – ניצל את העובדה שלא הוחתם על ההסכם, על מנת להמנע מתשלום המחצית שלו של דמי התיווך.
4.לאחר שמיעת הצדדים ובחינת הראיות שלפניי, הרי שהמסקנה היא שדין התביעה להתקבל. בקצרה: אלאל התקשרה בהסכם תיווך. אפילו היינו מקבלים את טענתה (שאין בידי לקבלה כאמור) כי תנאי להתקשרותה היא צירוף אחיה חייק כצד להסכם, הדבר לא היה מסייע לה. חבות מי שמוגדר בהסכם כ"לקוח" היא ביחד ולחוד. משמעות הדבר פשוטה: אפילו היה חייק צד פורמלי להסכם התיווך, לא היה הדבר גורע מזכותם של התובעים לדרוש את פרעון מלוא החוב מאלאל, תוך שבידיה הייתה נותרת הזכות לנסות ולהפרע מאחיה בגין חלקו בדמי התיווך. אין זה עניינם של התובעים מי מבין יחידי הלקוח הוא שיישא בפועל בדמי התיווך.
ועוד: נכונותו של סנדורי לבוא בדברים עם חייק בניסיון לקבל ממנו במישרין את מחצית דמי התיווך אינה גורעת מזכותם של התובעים להפרע מן הנתבעת במידת הצורך. נכונות לחוד (ואין נפקא מינה אם חייק היה צד פורמלי להסכם אם לאו), ואובדן זכות משפטית לחוד. כיוון שזכות התובעים להפרע כאמור מן הנתבעת, בין אם אחיה הוא צד להסכם ובין אם לאו, הרי שאם חייק סירב לשלם את חלקו בדמי התיווך מיידית, עדיין עומדת לתובעים הזכות לדרוש מאלאל את פרעון החוב כאמור. יוער כי התובעים ביארו בס' 7 לכתב התביעה כי נכונותם להסכים לפיצול התשלומים הייתה כפופה לכך שתשלומו של חייק יבוצע מיידית, ושעה שלא עשה כן, ממילא אין הסכמת התובעים לפיצול התשלום כדי לגרוע מזכותם לדרוש את פרעון החוב מן הנתבעת.
5.המסקנה מן האמור היא זו: במערך היחסים שבין בעלי הדין, לנתבעת החובה לדאוג לתשלום מלוא דמי התיווך. שעה ששילמה מחצית מדמי התיווך, וכיוון שאין חולק כי לא שולמה המחצית האחרת, חובתה של הנתבעת לשאת בתשלום החסר. מובן גם שאין בחיובה לשאת במלוא דמי התיווך כדי לגרוע מזכותה לנסות ולחזור על אחיה על מנת שהלה ידאג לתשלום חלקו שלו בדמי התיווך. ברי כי זה עניינה של הנתבעת אם לעשות כן בפועל. ברי גם כי איני מחווה דעה בשאלת היחסים העסקיים שבין הנתבעת לבין חייק אחיה, שאינו בעל דין בתיק שלפניי. אולם כך או כך, אין באמור כדי לגרוע מחבות הנתבעת כלפי התובעים.
6.סוף דבר: התביעה מתקבלת במלואה. הנתבעת תשלם לתובעים יחד סכום (הכולל בתוכו מע"מ) של 14,040 ₪. הסכום ישולם בתוך 30 ימים מהיום, שאם לא כן יישא הפרשי הצמדה וריבית כדין מיום פסק הדין.
אשר להוצאות: התובעים, כפי שהתחוור גם בדיון היום, יכולים היו להיות זהירים יותר, בעיקר בשלב כריתת ההסכם, כאשר ידוע להם כי הנתבעת אינה הבעלים היחיד של הנכס. הדבר לא משליך כאמור על זכותם להפרע מן הנתבעת, אך היה מסייע לנתבעת להסדיר את מערך היחסים עם אחיה חייק, ובהחלט אפשר שהיה מונע את הצורך בהתדיינות משפטית ככלל. כיוון שכך הרי שהתובעים יישאו בהוצאותיהם שלהם בקשר עם ניהול ההליך.