נתינת אוקראינה תקבל מעמד של הורה קשיש ובודד למרות שהייה לא חוקית בישראל במשך 17 שנים - עו"ד ארתור בלאייר - משרד עורכי דין ארתור בלאייר
הגירה לישראל ומשרד הפנים > מעמד בישראל מטעמים הומניטריים > נוהל הורה קשיש ובודד > נתינת אוקראינה תקבל מעמד של הורה קשיש ובודד למרות שהייה לא חוקית בישראל במשך 17 שנים
נתינת אוקראינה תקבל מעמד של הורה קשיש ובודד למרות שהייה לא חוקית בישראל במשך 17 שנים
בית הדין לעררים הורה למשרד הפנים לדון בבקשה של אזרחית אוקראינה ושני ילדיה הישראלים למתן מעמד לפי נוהל הורה קשיש וזאת למרות ישיבה ממושכת ובלתי חוקית בארץ
אלה הם הקריטריונים שעל-פיהם יכול הורה לאזרח ישראלי לקבל מעמד בישראל מכוח “נוהל הורה קשיש”: הנוהל מכיר בזכות זו רק ביחס להורים של אזרחי המדינה, ולא מי שאוחר ברישיונות ישיבה זמניים.
הנוהל מתנה את הזכאות בהיות ההורה “בודד”, היינו רווק, אלמן או גרוש ולא מצוי בקשר של ידועים בציבור.
כמו כן הנוהל אינו מאפשר איחוד משפחות במקרים שבהם יש לאותו הורה מוזמן ילד נוסף שחי מחוץ לישראל.
גיל הזכאות, על פי הנוהל, הוא 62 בנשים ו-64 בגברים.
תנאי נוסף שמונה הנוהל הוא שהייה חוקית בישראל בעת הגשת הבקשה. אם במעמד הגשת הבקשה יושב ההורה המוזמן בישראל למעלה מחצי שנה, הנוהל קובע כי על משרד הפנים לסרב את הבקשה ולדרוש מהזר לצאת מהארץ.
תנאי אחרון זו נתקף באחרונה (8.5.18) בבית הדין לעררים בירושלים. יקטרינה (שם בדוי), נתינת אוקראינה בת 53 ואם לשני אזרחי ישראל, הגיעה לארץ בשנת 2000 ומאז 2001 היא שוהה כאן בלי אשרה בתוקף.
בשנת 2017 פנו יקטרינה והילדים לרשות האוכלוסין בבקשה למתן מעמד ליקטרינה על-פי נוהל הורה קשיש. באותה עת הייתה המוזמנת בת 69 ולכן עמדה בתנאי הנוהל בכל הנוגע לזכאות על-פי גיל, מצב אישי ומקום מושבם של הילדים.
אלא שמשרד הפנים סירב את הבקשה בהפנותו לנוהל ובקובעו כי תחילה על יקטרינה לחזור לאוקראינה, ורק לאחר מכן יוכלו הילדים לפנות בבקשה מסודרת לאיחוד משפחה. ערר פנימי שהוגש בעניין נדחה.
על החלטה זו הוגש ערר לבית הדין לעררים בירושלים. המשפחה טענה בערר כי יקטרינה, בת 69 בעת הגשת הבקשה, יכלה לממש את הזכות כבר לפני 7 שנים ולכן הרציונל ההרתעתי אינו מתקיים בעניינה. כמו כן נטען כי יקטרינה נמצאת במצב רפואי קשה ובנוסף מקום מושבה במחוז דונצק באוקראינה שמצוי בעת האחרונה במצב של מלחמה.
בית הדין עמד על הרציונל ההרתעתי והעונשי שבדרישה ליציאה מהארץ בנסיבות של שהייה בלתי חוקית, אך מצא שבנסיבות הערר הדין עם המשפחה. בשים לב לגיל האישה, למצבה הרפואי ולמקום מושבה באוקראינה בית הדין סבר שהנסיבות האישיות גוברות על ההוראה בנוהל ושבמצב זה היה על משרד הפנים לחרוג מהכלל.
החלטת המדינה בוטלה, בית הדין הורה לרשות האוכלוסין לדון בבקשת המשפחה בתוך 30 ימים בהתעלם מהישיבה הבלתי חוקית בארץ וחייב את המדינה בהוצאות משפט.