עליית וירידת WCW
02.04.2007, 12:19 #1
עוד לפני שהכל התחיל:
עוד לפני שWCW בכלל התפרסמו בעולם הם היו ארגון כחלק מאחוות הNWA שנקראו Georgia Championship Wrestling.
בתור התחלה הארגון היה של ג'ק בריסקו וג'ארלד בריסקו והבוקר שם היה אולה אנדרסון.
WCW היו הטריטוריה הראשונה בהיסטוריה של הNWA ששודר בכבלים ב1983.לאחר שקיבלו תוכנית בכבלים שינתה החברה את שמה למה שכולנו מכירים עד היום,WCW ה-World Championship Wrestling.
בחברה הרגישו שאנדרסון לא מנצל את החברה ואת המאתבקים בצורה טובה וזה פגע בתחרות עם ארגונים אחרים שרצו לעבור לפעילות ארצית ולא טריטורית כמו הWWF של וינס.
הWWF של וינס התחילו להשאיר מאחור את הNWA כאשר הצליחו להתנתק מהNWA ולפתוח תוכנית חדשה משלהם שנקראה WWF All American Wrestling.
השינוי בשם של GWC עזר להם לחזור לעצמם ולהעתלות שוב על הWWF,לאחר מכן ג'ים קרוקט(בעל הNWA)החליט להביא את כל הכוכבים הגדולים של הNWA לאירוע אחד גדול-Starcade.
NWA עלו שוב על הWWE אבל זה לא נמשך יותר מדי זמן והWWF הצליחו לעבור את הNWA עם הזכייה של הוגאן באליפות והTuesday Night Titans.
השבת השחורה 1984:
השבת השחורה הוא אירוע שקיבל את שמו ע''י אוהדי ההאבקות ביולי 18 1984 כשוינס מקמהן והWWF השתלטו על שעת השידור בשבת בערוץ הTBS שאז היה ערוץ הבית של הWCW.
WCW אז רק התחילו להשתמש בשמם כWorld Championship Wrestling.
עם הבוקר אולה אנדרסון WCW פשוט קרעו את הריטינג העלוב של הWWE בTBS.הצופים פשוט שנאו את אופרת הסבון שהWWF הציגו והעדיפו את תצוגת האתלטיות וההאבקות בWCW.
כתוצאה מזה וינס מקמהן ירד מהרעיון של עוד תוכנית בTBS ושינה את המודל לתוכנית הייליטים מהתוכניות האחרות של הWWF שכללה גם קרבות מהאוס שואוס במדיסון סקואר גארדן ובבוסטון גארדן ובעוד אולמות בכירים.
במאי 1985 וינס מקמהן מכר את השעה שלו בTBS.
WCW תחת טד טרנר-השנים המוקדמות:
כדי להשתלט על פשיטת רגל מוקדמת מכר ג'ים קורקט את כל הארגונים שלו (שביניהים היו WCW) לטד טרנר.
טרנר הבטיח לאוהדי הWCW שהוא יציג תצוגת האבקות בסגנון של הNWA ולא אופרות סבון כמו בWWF.
1989 הייתה שנת מהפכה בWCW עם ריק פליר כאיש המרכזי בחברה גם כאלוף העולם שלהם וגם כבוקר ראשי.
פליר עזר להביא מתאבקים מדהימים לWCW כמו ריקי סטימבואט וטרי פאנק.וגם כוכבים עולים צעירים כמו,סיד וישס,סטינג,ריק סטיינר הרואד וורירס,דה גרייט מוטה,לקס לוגר ועוד.
הכוכבים האלה קיבלו הדזמנויות לאליפויות וסטוריליניים גדולים.
בעקבות זרימה של כשרונות לארגון, WCW התחילו לעבוד יותר על גימיקים זוהרים כמו שהWWF הציגו ומציגים עד היום.
למעשה שום דבר מההופעות המיוחדות כמו הRoboCap והחדרת גימיקים של אימה ואפילו הסטוריליין של הבלאק סקורפיון הידוע לשמצה,אף אחד מהם להצליח.
הWCW נעשו יותר ויותר עצמאיים ולאט ולאט התחילו להפרד מהשם ההיסטורי שלהם בעידן הNWA.
בינואר 1991,הWCW נפרדו רשמית מהNWA והתחילו להציג את האליפות שלהם ה- WCW World Heavyweight Championship וה-WCW World Tag Team Championship.
גם הNWA וגם WCW הכירו בריק פלייר(שכבר לא היה הבוקר הראשי)כאלוף העולם שלהן בחצי משנת 1991 לבסוף הנשיא החדש של הWCW ג'ים הרד בגד בריק פלייר בגלל כמה סיבות ופיטר אותו לאחר הגרייט אמריקן באש אחרי שהם לא הצליחו להגיע להסכם על חוזה,WCW רשמית הורידו ממנו את התואר.פלייר הזכיר באוטוביוגרפיה שלו שהם לא הסכימו להביא לו את ההחזר של ה25,000 דולר על החגורה שלו.
אז הוא לקח אותה איתו לWWF כמו שוינס ביקש ממנו והשתמש בתור גימיק של ה"אלוף העולם האמיתי".
מאוחר יותר WCW ביקשו מהNWA להשתמש שוב בשמם בשביל גימיק בין חברות עם New Japan Pro Wrestling,ותבעו את הWWE שיפסיקו להתמש בחגורת הNWA הישנה של פלייר בתוכניות שלהם.
והNWA קיבלו זכויות יוצרים על העיצוב של החגורה.
החגורה הוחזרה לWCW אחרי שג'ים הרד ירד מהנשיאות ופלייר קיבל את ההחזר הכספי שלו פלוס הוא קיבל הצעה לחזור לWCW,הוא לבסוף החזיר לשם את חגורת האליפות של הNWA.
בתקופה שהWCW הציגו את האליפות העולם שלהם וגם את האליפות עולם של הNWA,פלייר לבסוף עזב את הWWE בתנאים טובים וחזר לWCW וקיבל חזרה את האליפות שלו אחרי שניצח את בארי ווינדהם ביולי 1993.לאחר מכן הארגונים האחרים והקטנים יותר בNWA דרשו מפלייר להגן על החגורה גם בטריטוריות שלהם כחלק מהתנאים בNWA.האליפות נקבעה לעבור מהידיים של פלייר לידיים של ריק רוד,החלפת האליפות שהוצגה ע''י הקלטות דיסני ששלטו באולפן שבו הקליטו את WCW,ההחלפה שודרה חודש לפני ששודרה בתוכניות של הWCW,חבר המנהלים של NWA שעבד בנפרד מהWCW הציע לרוד לעבר אליהם.
לבסוף רוד עזב את הWCW ועבר לNWA לטובה עם החגורה בספטמבר 1993.
למרות זאת החגורה עדיין הייתה שייכת לפי החוק לWCW כשהוצגה כNWA World Heavyweight Championship.ריק רוד אפילו הגן עליה בתור Big Gold Belt בשביל לא להסתבך משפטית.
למרות זאת הWCW לא יכלו להשתמש יותר בשם NWA.התואר אז הפך להיות ה-WCW International World Heavyweight Title כחלק מרעיון של כמה פרומוטרים כדי שיוכלו להגן עליו בכל העולם.
הWCW הבינו שיש בחגורה הזאת עבר עשיר ומכובד בתוך הזירה ומראה אימפקטבי בעולם,אז הם שמרו עליה ולבסוף ניהיה שיש בארגון שתי אליפויות עולם להתחרות עליהן.
סטינג לבסוף זכה בחגורה ואז הפסיד אותה לאלוף הWCW בקרב איחוד חגורות ב23 ליוני 1994.החגורה המאוחדת בעיצוב הביג גולדי הייתה בשימוש עד סגירת הWCW ב2001 וגם בסמאקדון כיום בעיצוב ממש דומה(אבל עדיין אותה חגורה)למרות זאת הWWE מחשיבים את החגורות לחגורות שונות ואפילו בהיסטוריית החגורה בWWE היא מתחילה מטריפל אייץ' שקיבל אותה מאריק בישוף ולא מריק פלייר האלוף המקורי.
עידן אריק בישוף מתחיל:
המוצר היצרתי של החברה התחיל לשקוע עמוק תחת נשיאות ג'ים הרד ולאחר מכן ביל וואטס בשנים 1992 ו1993.
למרות זאת נראה שיפור באופק כשאז שדר WCW אריק בישוף הוכרז כהסגן נשיא החדש של הWCW.
בישוף הובא בתחילה להיות שדרן תחת ג'ים רוס שהגיע לחברה אחרי פשיטת הרגל של AWA.
בישוף היה נחוש בדעתו להביא כיון חדש בWCW והרשים את טרנר עם הטקטיקה העימותית שלו והשכל העסקי שלו.
השנה הראשונה של בישוף בתפקיד הייתה בלתי מוצלחת.דאסטי רואדס ואולה אנדרסון הייו עדיין בשליטה יצריתית מוחלטת באותה נקודה,עם סטוריליינים ציוריים ולא מוצלחים,וגם פיודים חסרי משעמות בלי שום בנייה מוקדמת כמו קקטוס ג'ק מפסיד אנגל בקליבלנד,כמו קליפים קצרצרים להכנה לPPV.
עידן אריק בישוף מתחיל חלק 2:
בשנת 1993 החליטו WCW לבסס שוב את הארגון סביב ריק פלייר.זה היה נראה פחות או יותר נחוץ לאחר שעתיד להיות פייס השולט בחברה-סיד וישוס תקף את ארן אנדרסון(CW) וניסה לפצוע אותו עם מספרים 4 שבועות לפני StarCade בזמן טור באנגליה,סיד פוטר.
פלייר זכה באליפות העולם בסטארקייד ושוב פעם ניהיה בוקר.
בישוף הכריז מלחמה פתוחה על הWWE של וינס דרך התקשורת ובעזרת רכישת כוכבי עבר של הWWE כמו האלק הוגאן ורנדי סאבאג' בעזרת המשאבים של טד טרנר.
בישוף ביסס את הגורל שלו על הכוכבים הישנים.בגלל הזהות המפורסמת של הוגאן וסאבאג' הם הצליחו להשיג הסכמים שאז לא היו מקבלים מתאבקים אחרים כמו חוזה של מילוני דולרים מובטחים,ושליטה יצרתית בתפקידם בחברה.
דבר שמאוחר יותר עם השנים יצר בעיות בגלל שעוד כוכבים אחרים קיבלו סכומים זהים והחברה פשטה לבסוף רגל.
הוגאן,השפיע במיוחד על הקורא בחברה דרך החברות שלו עם בישוף.
משהו שבישוף לא לקח בחשבון זה שצופי הWCW יקחו את החברה בתור חברה אלטרנטיבית לWWE כשהם לקחו את הכוכבים שלהם ובעצם ניסו להעתיק את המוצר שהWWE ספקו.מה שאז הצופים לא אהבו כשרצו לראות את השנים של האתלטיות וההאבקות משנות הNWA.
בPPV הגדול הראשון של הWCW אחרי הקניה של הוגאן,Bash At The Beach,ראו את הוגאן מנצח את ריק פלייר נקי על אליפות הWCW.שניהם היו מיין אבנטרים בWWE באותם שנים ב1991 ו1992.
פיוד נבנה בין השניים,אבל הכסף הגדול בא מקרבות אחרים שהיו הוגאן/סיד ופלייר/סאבאג'.
כשWCW הגישו את הקרבות האלה בPPV רווחי הקניות עלו לשמיים והיו יותר קניות ממוצע וזה הכניס את הWCW למגמת רווחים.
למרות זאת שהWCW היו מבוקרים והצלחה כלכלית,התכננוים לפיוד בין הוגאן לפלייר היו לקרב אחד בלבד שגם הוא היה לא משודר והקניות לPPV לא הומחשו לבסוף.
Monday Night Wars:\
מלחמות יום שני הייתה תקופה בין 4 לספטמבר 1995 ל26 למרץ 2001.המלחמה ראתה את Monday Night Raw של הWWF מול Monday Nitro של הWCW בקרבות על הריטינג.
מאמר מורחב בנושא בהמשך.
וינס מקמהן מכה חזרה:
שברט הארט עזב את הWWF אחרי סרבייבר סיריס 1997 לאחר הדפיקה במונטריאול הידועה לשמצה,הארט הגיע לWCW ונדמה היה שהם הולכים למחוק את וינס והWWF מהמפה,הWCW לכאורה שלטו בכל הכוכבים הגדולים בעסק כמו הוגאן,סקוט הול,רנדי סאבאג',סטינג,ריק פלייר,בראט הארט וקווין נאש.בנוסף לכך לחברה היו מתאבקי מידקארד מדהימים כמו כריס בנואה ורייבן,כמו גם את מחלקת הקרוזרוויט המרגשת שלהם שכללה לוצ'דורים ממקסיקו,מתאבקים יפנים וגם מתאבקים אמריקאים.למרות זאת דברים התגלו לא כפי שהWCW תכננו.
הדעה הייתה כי רכישת ברט הארט והדפיקה במוטריאול היו מכת מחץ כנגד הWWF וחיזוק גדול לWCW.השילוב של חברה שדופקת כוכבים גדולים ושמעצבנת את הצופים שלה היו מכריעים מדי כנגד הWWF וגם נתנו נקודה רגישה שהWCW יכלו לפגוע בה.למרות זאת אחרי רסלמניה 14 במרץ 1998,הWWF הציגו תקופה חדשה,התקופה שכיום כמעט כולנו מכירים-תקופת האטיטיוד(Attitude=יחס,גישה),שגם היה בראנד חדש אצל וינס אשר הציג כוכבים עולים חדשים כמו "סטון קולד" סטיב אוסטין,דה רוק וטריפל H.וגם כוכבים מוכרים בדמויות חדשות כמו מיק פולי-מנקינד,דוד לאב וקקטוס ג'ק.
הפיוד הקלאסי בין וינס מקמהן(שהוצג שוב כהבוס ברשע וחסר הרחמים)לבין סטיב אוסטין(שלמרבה האירוניה שוחרר ע''י בישוף ב1995 בגלל שלא היה מה לעשות איתו) תפס את צומת ליבם של הצופים.
באפריל 13,1998,פרק של RAW,בכיכבו של קרב בין סטיב אוסטין לוינס מקמהן,הרייטינגים שבו לטובתם של הWWF לאחר 84 שבועות רצופים שהWCW ניצחו אותם.
הWWF לא עצרו שם.הרייטינגים שלהם עלו בצורה מטורפת ובשנתיים הבאות יותר מאי פעם.הWCW ניסו להפוך את הקערה לצידם כאשר פיצלו את הnWo לnWo בהנגהת הוגאן-ההיליים.
וnWo Wolfpac בהנהגת קווין נאש-הפייסים,אבל כולם הרגישו שזה ניסיון שחזור זול של הסטוריליין של הWCW Vs nWo.בלי מחשבה הWCW אפילו העלו לאוויר תוכנית חדשה בימי חמישי שנקראה WCW-Thunder באותו הזמן.
הניסיון הבא של WCW להשיג רייטינג היה להביא את כוכב הNFL לשעבר גולדברג כמפלצת בלתי ניתנת לפגיעה עם רצף ניצחונות שובר שיאים.
גולדברג הכן היה פופלרי מהרגע שהגיע לחברה.אבל ההעסק לאט לאט התחיל לנשור בשביל הWCW,ביחוד כשהרשימה של המתאבקים ש"יושמדו" ע''י גולדברג גדלה יותר במהירות.
הניצחון הגדול האחרון בקרב הרייטינגים של WCW היה ביולי ה6 1998,כשהWCW נתנו לגולדברג קרב על אליפות העולם של הוגאן,קרב שחיכו לו הרבה מאוד זמן,גולדברג כמובן ניצח בקרב וזכה באליפות,וזיכה את ההתוכנית ב"הקפצת ריטינג" בומבסטית לשבוע אבל הם הפסידו מילונים של קניות PPV,כשהגואן נגד גולדברג היה בבירור המיין איבנט של כל PPV כמעט.
ב14 לספטמבר 1998,הWCW ניצחו שוב פעם את מלחמת הרייטינגים כאשר הציגו את החזרה של ריק פלייר לWCW והקמה מחדש של הסטייבל האגדי הFour Horseman-ארבעת הפרשים.
ב25 באוקטובר 1998,בHalloween Havoc,יצא שהאירוע נמשך יותר מהזמן שהוקצב לו כתוצאה מקרב של השניה האחרונה על אליפות הזוגות,מה שגרם לאלפי קונים של הPPV להפסיד חלק מהקרב על אליפות העולם בין DDP לגודלברג,בנייטרו שלאחר מכן החליטו הWCW להציג את הקרב בחינם לכולם כדי לחפר על הטעות ובזאת ניצחו את במלחמת הרייטינגים בפעם האחרונה באמת.
הWCW לאט לאט התדרדרו להוצאות מיותרות של כספים ונראתה כדחייה בפני הצופים,אנשים התחלו להתווכח על הסיבה שזה קרה ובאשמת מי זה קרה מה שגרם לוויכוח בחברה.
סיבה אחת אפשרית הייתה שימוש יתר בסלבריטיז(כמו דניס רודמן וג'יי לנו)להתאבק בקרבות בPPV,עוד סיבה הייתה שהאמון בחברה נפגע בצורה משמעותית בגלל תחליף גרוע למוצר שהציגה כמו כמו קרבות מפגרים בין ריק סטיינר לבובה הברברית צ'אקי כמטרה לקידום הסרט Bride of Chucky.
עוד סיבה נוספת הייתה החלטות נדושות,חסראת משמעות וגם אגואסיטיות של הבוקר הבלתי מנוסה קווין נאש.
והעובדה שלכוכבים לא הייתה מוטיבציה להצטיין בזירה בגלל ההתחייבות לכספים שנתנו להם על בסיס קבוע,ונתינת המקסימום מעצמם אך ורק כאשר אמרו להם לעשות זאת,בקיצור האגו התנפח.
מה שגרם למוצר של הWCW להתחיל להמאס ואנשים כיבו את הטלוויזיות או פשוט החליפו לתוכניות של הWWF,החברה נתקפה בפאניקה והתחילה לזרוק כספים לכל מיני אנשים,כספים שהחברה לא יכלה להרשות לעצמה.הרבה מתאבקים פשוט הוחתמו כדי להרחיק אותם מהWWF.בנקודה כלשהי לWCW היו 260 מתאבקים עם חוזים מובטחים והם קיבלו כסף רק בשביל להשאר בבית ולא לעשות כלום.
וינס מקמהן מכה חזרה:Fingerpoke Of Doom:
יותר ויותר אנשים ניהיו חשדנים לגבי הסטוריילינים שקווין נאש יצר,שנשלטו בעיקר על ידו על המסך,אחרי שנאש קבע שהוא ינצח את הבאטל רויאל בWorld War 3 בנובמבר 1998,נאש הלך על סיום רצף הניצחונות של גולדברג,ואז הגיע האירוע הידוע לשמצה הFingerpoke Of Doom:
כחלק מהסטוריליין קווין נאש בתור אלוף העולם נקבע להתאבק בגודלברג בקרב חוזר על האליפות,גולדברג היה בלתי מנוצח עד שקווין נאש ניצח אותו וזכה באליפות,כצפוי קרב חוזר נקבע,איך במהלך ההפועה גולדברג נעצר בנסיבות תקיפה מחמירות כלפי מיס אליזבת(גולדברג היה אמור להיות מואשם באונס אבל הוא התנגד).הוא שוחרר כאשר מיס אליזבת לא יכלה לשמור על הסיפור של אחיד,בנתיים הוגאן חזר לWCW ואתגר את נאש לקרב במקום גולדברג,נאש הסכים.
הקרב התחיל כאשר שני המתאבקים הסתובבו סביב הזירה.הוגאן אז "תקע" אצבע בחזה של נאש ונאש נפל לרצפה,הוגאן כיסה את נאש לספירת 3,והוכרז כאלוף העולם החדש.אחרי ההתרחשות סקוט הול שליווה את נאש וסקוט סטיינר שליווה את הוגאן,נכנסו לזירה וחגגו ביחד עם הוגאן ונאש את האיחוד של הnWo.בנתיים גולדברג חזר לארינה ומישהו מאחורי הקלעים אמר לו מה קרה והוא רץ מהר לזירה ותקף את הnWo עד שלקס לוגר הגיע לשם גם,לוגר כמובן היה אמור לעזור לגולדברג אבל במקום זאת הוא עשה היל טרן על גולדברג ונעל אותו בטורטה ראק.
כאמור,דוגמא נוספת ללמה הWCW נכשלו בשנותיהם האחרונות,ניהול כושל,נתינה לכוח לעלות על היגיון,והריסה של קרב שהיה יכול להיות רווח גדול לחברה ומה שיצא ממנו זה אירוע פתטי וחסר כל היגיון.
וינס מקמהן מכה שנית:הנפילה של אריק בישוף:
עוד סיבה שהWCW נכשלו,הייתה לקיחת החלטות על מיקומים של PPV,בערים קטנות וארינות קטנות שתכולתם הייתה מאוד קטנה,לעומת הארינות שבהם Nitro צולמה,שהם היה גדולים מאוד לעומתם.
הWCW קיימו קרבות מהגדולים בהיסטוריה באולמות שהיו פשוט מתחת לממוצע המקומות למקום אידאלי.לדוגמא הקרב בין רנדי סאבאג' לבין ריק פלייר בGreat American Bash 1995 נקבע להיערך באולם בדייטון,אוהיו שתוכלתו הייתה רק 6,000 איש.עוד דוגמא היא הקרב בין סטינג לדה ג'יינט(ביג שואו) על אליפות העולם נערך באולם שהכיל רק 8,000 איש.כאמור עם הWCW היו מנצלים יותר טוב את הכסף שלהם למקומות גדולים ולא למתאבקים מיותרים הם היו יכולים להיות קימיים עד היום ולשלוט בעולם ההאבקות.
לWCW היו שפע של כוכבים עולים שפשוט הוזנחו ולא שומשו רק בשביל שוינס לא יקח אותם,מתאבקים כמו,בוקר טי,ריי מיסטריו ג'וניור,אדי גאררו,כריס בנואה וכריס ג'ריקו ברוסטר שלהם שהוחזקו מהמיין איבנט,לעומת זאת בצד השני של הנהר בWWF,וינס הציג שפע של כשרונות חדשים כחלק מעידן האטיטיוד.
המוות של WCW:
בישוף הוחלף לא כצפוי ע''י הכותב הראשי לשעבר של הWWF,וינס רוסו והשותף שלו אד פראררה.
רוסו ופראררה היו חלק מצוות ההקמה של עידן האטיטיוד אבל הם קראו לעצם המוחות מאחורי כל הרעיון.
הWCW הציעו לשניים לעבור אליהם באוקטובר 1999 בתקווה להחיות מחדש את המוצר של הWCW ולהחליש את המוצר של הWWE.
רוסו ופראררה לא שינו את הגישה של בישוף והעיפו את הכוכבים הצעירים של הWCW הצידה והתמקדו בכוכבים הגדולים של החברה כמו הוגאן וריק פלייר.
בידיו של רוסו לא הייתה את היכולת והעניין להכניס במוצר של הWCW את הטלויזיה החותכת גבולות שהציג בWWF כשעבד בשביל וינס.
רוסו ופראררה נאבקו בהנהלת הWCW שיתנו להם להציג את הרעיונות שלהם,כמו קרב פיניאטה על עמוד בין מתאבקים מקסיקנים.
בסוף שנת 1999,רוסו ופראררה החיו מחדש את הnWo אבל הפעם בהנהגת ברט הארט וג'ף ג'ארט.לאחר מכן הם ירדו על שדר הWWF ג'ים רוס דרך דמות שהציגו כ"אוקלוהומה",את הדמות שיחק פראררה(רוסו סבל משיתוק פעמון).
מזל רע נכנס בWCW בדצמבר 1999 כאשר ברט הארט סבל מזעזוע מוח טבעי(פציעה שגומרת קריירות.)וגולדברג נפצע בידו אחרי שאגרף מוכנית לימוזינה כחלק מהסטוריליין שרוסו כתב.
רוסו בעצמו הפך לדמות על המסך באותו זמן,אך הפנים שלו אף פעם לא נראו על המסך.האמת רק הידיים והאחורה של הראש שלו נראו כאשר מתאבקים הגיעו למשרד שלו לקבל הוראות.
גם רוסו וגם פראררה הושעו שלושה חודשים לאחר מכן בגלל שרצו לעשות מטנק אבוטט מתאבק UFC לשעבר אלוף הWCW(לאבוטט היה עבר אגרוף אך ניסיון קטן מאוד בהאבקות ונכשל להתחבר לקהל).
מי שהחליף אותם היה קווין סאליבן שבא וחזר לWCW בשנים שלפני כן.
צוות הכתיבה החדש ניסה להחזיר את התעניינות האוהדים בחברה בכך ששם את כריס בנואה כאלוף הWCW,למרות זאת בגלל בעיות בחיים בין סאליבן לבנואה(אישתו של סאליבן עזבה אותו לטובת בנואה)בנואה עצמו ועוד כמה מתאבקים דרשו את שחרורם.
בסוף שנת 2000,בישוף וקבוצה של משקיעים שנקראה Fusient Media Ventures,רצו לקנות את הWCW,אבל ויתרו אחרי שטרנר נטוורקס ביטלו את כל התוכנית של הWCW בטלויזיה.בלי תוכנית טלויזיה הWCW היו מחיר קל לקבוצה של בישוף וההצעה שלהם לא השפיעה על החלטת טרנר נטוורקס להוריד את WCW מהאוויר.
לבסוף במרץ 23 2001 כל הזכויות והארכיון של הWCW נמכרו לוינס מקמהן והWWE.
הרכישה ע''י הWWE:
מקמהן החמדן,פתח את הפרק האחרון בהיסטוריה של הWCW במקביל לRAW ב26 למרץ 2001,בנאום שיבוח עצמי,בוקר טי אלוף ארצות הברית של הWCW באותו הזמן ניצח נקי את אלוף העולם של הWCW וזכה באליפות העולם והיה האלוף העולם האחרון וגם אלוף ארצות הברית האחרון בהיסטוריה של WCW.התוכנית נגמרה בוידיאו עם קטעים מקרב נוסטלגי בין ריק פלייר לסטינג שנגמר בחיבוק חיבה.
התוכנית נסגרה והWCW ירדו מהמסכים לתמיד.
כשוינס הגיע לRAW אחרי הוידאיו של הקרב בין סטינג לפלייר,כדי להכריז ניצחון על הWCW,הבן של וינס,שיין מקמהן הופיע על המסך בזמן אירוע של נייטרו והכריז שהוא קנה את הWCW(כחלק מהסטוריליין כמובן)מה שהוביל לפלישה של הWCW לWWE.שהתקיים בין מרץ 2001 לספטמבר של אותה שנה.
כשוינס קנה את הWCW חלק מכוכבים הגדולים של הWCW כמו,הוגאן,נאש,סטינג,ריק פלייר וגולדברג שהיה להם חוזה בעל תשלום גבוהה,סירבו להופיע בWWE תוך כדי הסטוריליין של הפלישה.
למרות זאת על המוזכרים למעלה למעט סטינג חתמו בWWE,והופיעו אחרי שנגמרה הפלישה.
זה היה סיפור על חברה גדולה ושמה WCW שנפלה קורבן לניהול כושל ואגו גדול,ולבסוף נרכשה ע''י הWWE.
אני מקווה שנהנתם לעבור ביחד איתי על ההיסטוריה העשירה של הWCW.
במשפט זה אני סוגר מסע דרך העלייה והנפילה של הWCW.
זהו עד לכאן המאמר.
02.04.2007, 13:08 #2
02.04.2007, 13:36 #3
אחלה מאמר!!!
02.04.2007, 13:44 #4
תודה.. רבה
JBL מוכיח שגם הוא יכול ליצור סטייבל ואפילו מוצלח, קבלו את הקבינט!! הדיון הקודם | הדיון הבא הנה זה רסלמניה 23!