חשש גניבה והלבנת פנים | שאלות ותשובות | אתר ישיבה
בנושא: חשש גניבה והלבנת פניםכל השאלות
חשש גניבה והלבנת פנים
בקשות בתפילות שבת
ברכת התורה בלילה
האם מותר לבדוק בתיקו של עובד- החשש מהלבנת פני העובד? האם כהן שהלבין פני חבירו יכול לישא כפיים.?
איסור הלבנת פנים הוא מהאיסורים החמורים בתורה.
א אמר רבי שמעון בן יוחי: 'נוח לו לאדם שיפיל עצמו לתוך כבשן האש ואל ילבין פני חבירו ברבים'.
ב. במסכת אבות נאמר על המלבין פני חברו ברבים: 'רבי אלעזר המודעי אומר: ...המלבין פני חברו ברבים .. אף על פי שיש בידו תורה ומעשים טובים אין לו חלק לעולם הבא'.
ג. ועוד נאמר:
במסכת בבא מציעא: כל המלבין פני חבירו ברבים כאילו שופך דמים. – שהרי רואים שהנעלב פניו דמו יורד ופניו חיוורים.
ד. ולומדים דוגמא ומופת מתמר כלת יהודה שהעדיפה להישרף לאחר שנודע שהיא הרה ולא לבייש את יהודה שהרי הרתה ממנו: וַיֹּאמֶר יְהוּדָה הוֹצִיאוּהָ וְתיִשָּׂרֵף הִיא מוּצֵאת וְהִיא שָׁלְחָה אֶל חָמִיהָ לֵאמֹר לְאִישׁ אֲשֶׁר אֵלֶּה לּוֹ אָנֹכִי הָרָה וַתֹּאמֶר הַכֶּר נָא לְמִי הַחֹתֶמֶת וְהַפְּתִילִים וְהַמַּטֶּה הָאֵלֶּה.
ה. וכתב הרמב"ם:
'המוכיח את חבירו תחילה לא ידבר איתו קשות עד שיכלימנו שנאמר: 'ולא תישא עליו חטא', מכאן שאסור לאדם להכלים את ישראל וכל שכן ברבים'.
והאיסור לבייש נאמר גם על ילד קטן.
ו. אומנם לא נאמר: 'ייהרג ואל יעבור' כפי שנאמר על שלושת העבירות החמורות בתורה, מפני שנאמר: 'כאילו שופך דמים' אבל לא שופך דמים ממש, ולכן אינו מצווה בדין 'ייהרג ואל יעבור' (מאירי)
ז. האם מותר למעביד החושד בעובד שגונב אותו לבדוק בתיקו, ובכך הפועל יבויש ברבים? תשובה: מותר לבדוק את התיק של העובד ואינו חייב כלל להפסיד בגלל הלבנת פנים. אומנם עדיף לפטר את העובד החשוד, מאשר להלבין פניו(שו"ת מנחת שלמה).
ח. 'המלבין פני חברו ברבים' כמה הם רבים? המלבין חברו ועוד שניים. (שו"ת בניין ציון)
ט. כהן שהלבין פני חבירו יש חשש עם מותר לו לישא כפיים, יש אסרו. הרב וואזנר חלק עליו אך הסכים שמדין שאינו יכול לברך באהבה, ועוד להרחיקו מדין קנס ונזיפה.
י. וכתב אור החיים: מדוע לא הודיע יוסף ליעקב שהוא חי? על מנת שלא לבייש את אחיו שיפרסם שהם מכרו אותו.
יא. קורא בתורה – צריך להיזהר בהלבנת פניו של הקורא בתורה, ולכן צריך לתקן את ההכרחי על ידי שיעמוד מישהו בסמוך אליו לתקנו קול נמוך.
יב. ועוד מובא על דוד המלך המתאר את חומרת הלבנת פנים:
אמר דוד לפני הקדוש ברוך הוא: ריבונו של עולם, גלוי וידוע לפניך שאם היו קורעים בשרי לא היה דמי שותת לארץ. ולא עוד, אלא אפילו בשעה שעוסקים בתורה אומרים לי: דוד, הבא על אשת איש מיתתו במה? - ואני אומר להם: מיתתו בחנק, ויש לו חלק לעולם הבא, אבל המלבין את פני חבירו ברבים - אין לו חלק לעולם הבא.
יג. מותר ומצווה לשקר כדי למנוע בושה מחברו, ועדיף במקרה כזה לדבר בלשון המשתמעת לשתי פנים.