מועצה מקומית ראש פינה נ' המועצה הדתית ראש פינה - פסקדין
מיקומך באתר: עמוד ראשי >> חיפוש פסקי-דין >> מועצה מקומית ראש פינה נ' המועצה הדתית ראש פינה
מועצה מקומית ראש פינה נ' המועצה הדתית ראש פינה
4217-12-10
מועצה מקומית ראש פינה ע"י עוה"ד אריה שרמן ואח'
המועצה הדתית ראש פינה ע"י עוה"ד שרגא בלזר ואח'
לפני ערעור על החלטת רשם מיום 14.11.2010, כבוד הרשמת א. שרקאוי, אשר ניתנה ביום 14.11.2010.
המשיבה הינה התובעת והמבקשת הינה הנתבעת בתביעה כספית. המשיבה ביקשה מבית המשפט להטיל עיקול במעמד צד אחד על כספי המבקשת. כבוד הרשמת נעתרה לבקשה וצו עיקול ניתן במעמד צד אחד.
בעקבות כך הוגשה בקשה לביטול צו העיקול הזמני. לאחר שקוים דיון במעמד שני הצדדים המשיבה חזרה בה מהבקשה, בהמלצת כבוד הרשמת והצדדים טענו להוצאותיהם.
כבוד הרשמת ביטלה את צו העיקול הזמני אך לא חייבה את המשיבה בהוצאות משפט בשל החיסכון בזמן שיפוטי. על כך מלינה המערערת בערעור המונח לפניי.
הצדדים הגישו עיקרי טיעון ושמעתי את טיעוניהם היום בעל פה.
אכן כעולה מחקירת המצהיר מטעם המשיבה בפני כבוד הרשמת הוא לא הצהיר אמת בתצהיר שנמסר בתמיכה לבקשה לסעד זמני. רק בשל כך טוענת המערערת כי היה זה מן הדין לחייב בהוצאות משפט.
מסכים אנוכי עם הטענה כי יש לקחת שיקול זה במסגרת כלל השיקולים בבוא בי המשפט לשקול אם יש להטיל הוצאות משפט. יחד עם זאת אין זה שיקול יחיד. יש לקחת בחשבון התנהלות הצדדים. העובדה כי צד מסוים חוזר בו מבקשה וחוסך מזמנו של בית המשפט והצד שכנגד הוא אחד השיקולים שיש לקחת בחשבון.
המשיבה טוענת כי משהסכימה להצעות כבוד הרשמת שהועלו במהלך הדיון אין לחייבה בהוצאות משפט.
הכלל הוא אמנם שנקודת המוצא היא שבית משפט יזכה צד הזוכה בדינו הוצאות ריאלית. אולם יחד עם זאת, לבית משפט מסור שיקול דעת ובין היתר עליו לשקול שווי הסעד המבוקש לעומת שווי הסעד שנפסק , התנהלות הצדדים במהלך הדיון והחסכון בזמן שיפוטי.
עוד נקבע כי ערכאת הערעור תתערב רק לעיתים נדירות במקרה בו נתגלתה טעות משפטית או בהפעלת שיקול הדעת (ראה: ע"א 1937/92 קוטלר נ. קוטלר, פ"ד מט(2) 235).
לאחר שעיינתי בפרוטוקול הדיון ובהחלטה עליה מלינה המערערת לא מצאתי כי נפל בה פגם אשר מצדיק את התערבותי.
המדובר בהליך ביניים אשר לא סיים את התיק כולו ובית משפט יכול להביא את עובדת דחיית הבקשה בחשבון בסוף ההליך בהתאם לתוצאות. לא הייתה קביעה פוזיטיבית לפיה לא הוכח יסוד ההכבדה ויסוד זה לא נקבע רק על סמך המצהיר מטעם המשיבה אלא יש לקחת בחשבון עובדות ושיקולים נוספים (ראה לדוגמא: רעא 6614/06 כפרית תעשיות (1993) בע"מ נ' ICC INDUSTRIES INC).
לכן לא מצאתי כי נפלה טעות קיצונית בקביעת כבוד הרשמת אשר תצדיק התערבותי.
בשים לב לכך אני דוחה את הערעור.