לא שבוע, ולא ספר: על שבוע הספר | המבוקש מס' 2
→ בין שמואלוף לבין חזז בערבית
אני רוצה להמליץ בחום על כתב-העת"נפץ" 11. הנה שתי טעימות מתוך הגיליון: ←
פורסם ב- 15 ביוני 2009	מאת Mati Shemoelof
שבוע הספר הגיע. בואו ונוריד את מחיר הספרים לשקל. למה לא בעצם. נוכל לחסוך לכם המון כסף. אתם השנה תוכלו לקנות ספר ראשון בתשעים שקל וספר שני בשקל. רגע זה באמת יותר מדי. השנה הגיע הזמן שנחסוך לכם עוד יותר את המחיר. אז בואו ותקנו ספר ראשון בתשעים שקל, ספר שני בשקל, וספר שלישי בשקל. אל תפחדו. זה אמיתי. אמיתי. ספרים באמת ברמה גבוהה. תוכלו לקנות גם את הסופר הזה שכולם מדברים עליו, נו איך קוראים לו סמי עוז וגם את רודף העפיפונים של ברגותי שתורגם רק אתמול לעברית (מי צריך עריכה בחייאת).
שבוע הספר הגיח ממשכנו ואנחנו הכנו לכם מתכון לא נורמלי. חיברנו את כל ההוצאות לכדי תאגיד אחד – הוצאת עם עובד/כתר/זמורה ביתן/חרגול/ידיעות אחרונות/מעריב/דביר/כינרת/מודן והנה לכם חברה מתוחכמת שהופכת את התחרות במשק למשוכללת. מי שחלם על שוק ליברלי, שמונע מכל החברות להתאחד. לא יודע על מה הוא מדבר. ישנה תחרות בין המחלקות השונות בתאגיד.
אז אתם תרגישו בלי ותלכו עם. אתם תקנו ספרים מכמה הוצאות ובעצם תשלמו להוצאה אחת. היא תהיה אחראית על הכול וכך לא תצרכו באמת לחפש את הספרים. פשוט תגשו לדוכן האחד עם הקופה האחת, עם העורך האחד (מי צריך הרבה עורכים/ות), עם הרבה סופרים וסופרות (מצטערים אנחנו כבר לא מוציאים שירה) ותקנו מכ ו ל ם. רק היום. רק היום. מבצע ספר אחד יעלה תשעים שקל, וספר שני בחינם, וספר שלישי בחינם, וספר רביעי בחינם ובקנייה מעל שמונים ותשע פסיק תשע, תשע, תשע תקבלו עוד ספר בחינם.
פעם כשהייתי הולך לשבוע הספר, אז לא ידעתי את נפשי מרוב תסכול. כי הייתי צריך ללכת בין כל הדוכנים. אבל היום באמת הכול הלך חלק. הלכתי לרשת צומת ספרים/סטימצקי והיא כבר קנתה בשבילי, את תאגיד עם עובד/כתר/זמורה ביתן/חרגול/ידיעות אחרונות/מעריב/דביר/כינרת.
וכך ברשת אחת יכולתי לקנות את כל הספרים. פשוט תענוג את כל הספרים ברשת אחת. אני לא מבין מה אנשים אומרים זה לא טוב בעלות צולבת. הרי זה בדיוק מה שהחברה צריכה, שרשת ספרים אחת תקבל ישירות מתוך תאגיד ההוצאות את כל הספרים. הרשת והתאגיד ידעו כבר היכן למקם את הספרים בדוכן האחד הארוך. פתרנו את כל הבעיה. חברה אחת של הפצת ספרים, חברה אחת של הוצאת ספרים, קהל אחד שיעמוד מול מדף אחד. זה המבחר ופתרנו את כל הבעיה של הריבוי, השוני, ההבדל והבלגן.
שבוע הספר, איזה חג לעם תרבותי, ללא דיכוי, או ניצול. באמת חג תרבותי כזה, שבו אני הולך עם חברה שלי, לשמוע את הצהלה הספרותית הנוהמת כמו קהל של מהמרים על מרוצי כלבים הרצים אחרי נקניקייה מדומיינת. אני אוהב להקשיב לקהל הסופרים המקריאים מספריהם את סיפוריהם. למרות, שהם נראים לאחרונה פחות טוב. אני מודה. אבל זה בטח חלק מהלוק של הסופרים. כי הם מרוויחים טונות של כסף מתאגיד עם עובד/כתר/זמורה ביתן/חרגול/ידיעות אחרונות/מעריב/דביר/כינרת שהרי ספריהם נמכרים בכמויות אינסופיות עם המבצע החדש של ספר אחד שיעלה בתשעים שקל, ספר שני בחינם, ספר שלישי בחינם, ספר רביעי בחינם וספר חמישי בחינם. אז באמת, אני לא מבין למה הם מתלבשים בלוק העני הזה. אי אפשר שילבשו חליפות שלושה חלקים כמו באמריקה.
מה. זה לא נכון, צודק, שיוויוני, ערכי, או מוסרי מה שעשו רשתות הספרים ביחד עם הוצאות הספרים. באמת. לא ידעתי. איך יכולתי לדעת שהסופרים באמת לא מקבלים תמלוגים בגלל המבצע החדש. שלא לדבר על ההוצאות הלא מוכרות שנשארו מחוץ לרשת האחת, שלא לדבר על רשתות שלא מוכרות שנשארו מחוץ לשבוע הספר. טוב. אז אני אשאר בבית ואקנה את הספר שאני רוצה מהאינטרנט.
שבוע הספר השנה הביא לנו שוב את המבצע של צומת ספרים שמציעה ללקוחות שלה ספר בשקל (המבצע כולל ספר שני בשקל, הזול מביניהם). המבצע שפרסומו עלה לצומת ספרים מיליוני שקלים. הציבור חייב לדעת כי יש מפסידים למבצע "זול" שכזה. המפסידים הם הסופרים והחנויות הקטנות שלא שייכות לרשתות הגדולות. צריך להסתכל גם על המפסידים בהיבט ציבורי ותרבותי רחב יותר. הפגיעה הגדולה בסופרים ובסופרות מביאה אותם לקבל פחות דמי תמלוגים. ובעצם מבצע זה קורא לסופרים להתקיים במשכורות רעב, משום שאין להם כל יכולת לקבל תמלוגים ממחירות ספריהם במבצע. אך לא רק הסופרים נפגעים, אלא כל שרשרת ייצור הספר.
ביום שני הקרוב תידון הצעת "חוק הספר" של שדולת התרבות בכנסת. על פי ההצעה מחירו של ספר חדש יהיה קבוע בשנתיים שאחרי הוצאתו לאור. החנויות יוכלו להפחית ממחיר זה עד כעשה אחוזים. לפחות שמונה אחוזים יועברו לסופר וחמישים אחוז להוצאות. ההצעה תיאסור לתת תמריצים במטרה לעודד מכירות וכן תיאסר בעלות צולבת של רשת חנויות ספרים על הוצאות הספרים. כך הרעיון שבו רשת הספרים תקנה את הוצאת הספרים ותתן לה בלעדיות בתוך החנות לא יהיה חוקי.
המאמר התפרסם בגירסה מקוצרת בדעות YNET בתאריך ה-14.6.2009
פוסט זה פורסם בקטגוריה כללי, עם התגים דעות YNET, ולא ספר: על שבוע הספר, לא שבוע. אפשר להגיע ישירות לפוסט זה עם קישור ישיר.
8 תגובות על לא שבוע, ולא ספר: על שבוע הספר
15 ביוני 2009 בשעה 1:54 pm
דברה על אותו הדבר בדיוק:
מדוע שבוע הספר הפך לחג היחצ"נים?
בשנים האחרונות, הנהירה לכיכרות בשבוע הספר מסתמנת כמיותרת: המבצעים הפרועים ששוטפים את מוחו של הקורא לאורך כל השנה וההצפה בכותרים חדשים שרבים מהם באיכות ירודה, מעידים כי חגיגה גדולה אין כאן
http://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1000456570&fid=3317
15 ביוני 2009 בשעה 2:22 pm
עכשיו הנה קטע מדהים,אף אחד לא חייב לממן סופרים,משוררים ושאר כותבים ויוצרים.
15 ביוני 2009 בשעה 3:39 pm
מישהו בהחלט צריך לממן לך שיעור או שניים בכתובה.
שבוע הספר הוא ללא ספק יוזמה מסחרית מסריחה, אך כיום אנו זקוקים לו בשביל התרבות, כי הרי כאמור מבצעים יש לנו בשאר ימות השנה, וכותרים לא חסר.
אגב, כולי הסכמה ומרירות לגבי הנקודה הכ"כ כואבת לגבי איכותם הירודה של הכורתים החדשים מבית.
לקרוא, לבכות, ולשרוף.
15 ביוני 2009 בשעה 6:04 pm
שיעבדו ביום ויכתבו בלילה. מחירי הספרים בישראל גבוהים לאין שיעור ממחירם היחסי בארצות הברית למשל. זה נובע בעיקר מהמונופול של סטימצקי. זה לא מאפשר לשכבות חלשות לקנות ספרים. עכשיו, כשמישהו מנסה לשבור את המונופול, לוביסטים מנסים להעביר חוק בכנסת שימנע את זה. ומי יוצא נגד זה? מתי שמואלוף אביר החברתיות. פחחח..
15 ביוני 2009 בשעה 9:48 pm
פעם היה ספרית הפועלים
ספרים היו זולים
הסופרים לא עשירים
הם לימדו תנך וספרו לפרנסתם
אף פעם לא היה מצב שסופרים התפרנסו מזה
גם לא מוזיקאים
נכון שמדי פעם יש יוצאים מן הכלל
בדרך כלל הם מרוויחים כשמתרגמים את ספריהם לשפות זרות וזה לא קשור לשבוע הספר או למבצעים
אני מבטיח לך שסופרי רבי מכר לא מפסידים תמלוגים אם קונים אותם בשקל. כי החוזה שלהם אחר.
15 ביוני 2009 בשעה 10:29 pm
לא הסופרים מרוויחים, צבי.
ומה זה לממן סופרים? על קונצרט אתה לא משלם?
15 ביוני 2009 בשעה 11:33 pm
גבוה מאוד. גבוה בהרבה מהמקובל בעולם. זה נובע בעיקר, כפי שכבר נכתב מעלי, מהמונופול של סטימצקי. כפועל יוצא, רק פלח אוכלוסיה בעלת אמצעים קונה ספרים. וספרים אינם נקנים בקניית אגב אלא כמתנות או לאחר תכנון. כניסתה של צומת ספרים על מבצעיה, משנה אט אט את התרבות הזו. יתכן שהסופרים מפסידים מעט כעת אך כשאשר תרבות קניית הספרים תשתנה הם ירוויחו כי יותר אנשים יקנו ספרי קריאה כקניית אגב מה שמאוד מקובל בארצות הברית למשל. אם החוק המדובר יעבור הוא ינציח המצב הקיים שלמעשה מונע קניית ספרים מרוב האוכלוסייה מחד ומונע מהסופרים להתפרנס מאידך.
16 ביוני 2009 בשעה 12:59 am
תודה על התגובות הרבות והמעניינות. אני למד מהן רבות על המחשבות השונות והעמדות בתוכן הן מתמקמות.
לדעתי סופרים הם כמו עובדים בכל מקצוע אחר וצריכים לזכות לזכויות. לכן אין שום הצדקה להוריד את משכורתם. במיוחד ראויה לציון העובדה שהחזקים משתמשים במחירי היצף הן לדאוג שהסופרים לא יפוצו והן בכדי לדאוג לחסל מתחרים קטנים.
לגבי זכויות יוצרים, אני מאמין גדול ברצון של אנשים להשתמש ולחלוק יצירות. אבל צריך לחשוב על פלטפורמה מתאימה שבתוכה ניתן יהיה לחלוק את היצירות. אחרת, מה ואיך אתם מתכוונים/ות לתגמל את אלו שמספקים לכם/ן את התוכן והשפה, הערכים, האידיאולוגיות וכד'.
ההתקפה הרבתית על הסופרים, וההצטרפות העיוורת לאידיאולוגיה הניאו ליברלית כבר אומרת הכול. שאלות של רב תרבויות לצד שאלות של זכויות ומדינת רווחה מתוקנת מתאיינות בצד ההגמוניה שכנגד. זו מבקשת להצטרף לכעס על ההוצאות, הסופרים, התרבות. אני אומר תשתמשו בכעס הזה אבל לא בכדי להרוס את המשחק, אלא לשנות את כלליו.