שאילתא קד | המסירה: Cincinnati, Hebrew Union College, 136
#אמ' ריש-לקיש#. מעמידין אגרדמין למדות ולשערים מפני הרמאים. #תניא נמי הכי#. "י?הי?()[ה] <עמ' ריד, פרסום 3> לך". מלמד שמעמידין אגרדמין למדות ולשערים מפני הרמאים.
ואין עושין את המחק לא שלדלעת מפני שהוא מיקל. ולא שלמתכות מפני שהוא מכביד. אבל עושה הוא שלזית +<ושל אגוזים02> ושלשקמה ושלאשכרוע.
ואין עושין את המחק צידה אחת עבה וצידה אחת קצרה. ולא ימחוק בבת אחת מפני שמפחית ללוקח ומוסיף למוכר. ולא ימחוק מעט מפני שמפחית למוכר ומוסיף ללוקח. ועל כולן אמ' ר' יוחנן בן זכאי. אוי לי אם אומר ואוי לי אם לא אומר. אוי לי אם אומר שמא ילמדו הרמאין. אוי לי אם לא אומר שמא יאמרו הרמאין. אין תלמיד' חכמי' בקיין במעשה ידינו.
#אמרה או לא אמרה. אמרה מהאי קרא# "כי ישרים דרכי ייי וצדיקים ילכו בם ופושעים יכשלו בם".
#ואסיר ליה לבר ישראל לשהויי מתקלא רבה או זוטא בביתיה. דכת'# "לא יהיה בביתך איפה ואיפה".
#ב'צ. היכא דייחדה למיעבד בה עבידתא. מי שרי לשהוייה בביתיה אילא. מי אמרינ'. כיון דקא עביד בה עבידתא אחרינא בטלה# מתורת #כיילא ושפיר דמי. או דילמא כיון דאיכא שמא דכיילא עליה דקרו ליה קפיזא וקרו ליה קבא. זמנין דמיקרי וכיילין בה ואסיר#.
<עמ' רטו, פרסום 3> #ת'ש. דאמ' {דאמ'} רב יהודה אמ' רב#. אסור לו לאדם שישהא מדה חסירה או יתירא בתוך ביתו. ואפיל' ייחדה עביט שלמימי רגלים #דמיאסה ולא אתי למיכל בה. אפיל' הכי זימנין דמיקרי ו?כ?יילין בה#.
#אמ' רב פפא. ולא אמרן אלא באתרא דלאו כולי עלמא חתמין#. אבל #באתרא דחתמין כיון דלית בה# חתימה #לא כיילין בה. ובאתרא דלא חתמין נמי לא אמרן אלא באתרא דלא מהנדזי#. אבל #באתרא דמהנדזי לית לן בה. ולא היא. אפיל' באתרא דמהנזין נמי לא כיילין בה. זימנין דאתי בה# בין השמשות #ומקרי שקיל. וכן הילכתא#.
#דרש'#. ''השולח בנו אצל חנוני'' #<משנה. בבא-בתרא ה,ט>#.
שאילתא קה | המסירה: Cincinnati, Hebrew Union College, 136
<~> "אמר אל הכהנים". <עמ' רטז, פרסום 3> #שאלתא. דאסיר לכהני לאיטמויי {למילתא}: <למיתא02> דלאו דלהון. דכת' "לנפש לא יטמא בעמיו". וכהנתא לא אסיר להי. דכת'# "בני אהרן". ולא בנות אהרן. ותינוקות כהנים #אע'ג דלאו בני# מצוה #נינהו מאן דמעייל להו# במקום טומא' #קאי באיסורא. דתניא#. "אמור" "ואמרת". להזהיר גדולים על הקטנים.
#ולהני# שבעה קרובים כהן #מיטמא להו#. שנ' "כי אם לשאירו הקרוב אליו לאמו ולאביו ולבנו ולבתו ולאחיו. ולאחותו הבתולה" וג'. ''שארו''. זו אשתו. #דכת'# "שארה כסותה ועונתה לא יגרע". מלמד שהכהן מיטמא לאשתו.
<עמ' ריז, פרסום 3> #והיכא דנסיב# גיורת #או# גרושה #או# חלוצה #דלא חזייא# לכהונה #אסיר לאיטמויי להון. דכת' "לא יטמא בעל בעמיו להחלו". היינו# בעל. #וכת'# "כי אם לשארו הקרב אליו". יש בעל שמי?ט?מא ויש בעל שאינו מיטמא. הא כאי-זה-צד. מיטמא הוא לאשתו כשירה ואינו מטמא לאשתו פסולה.
ולאביו ולאמו #כדכתיב#. לבנו ולבתו. #אע'ג# דממזרין #אינון מיטמא להון. <עמ' ריח, פרסום 3> דתנן#. ''?ו?הוא בנו לכל דבר''. +<ולאחיו #נמי אע'ג# דממזר #הוא מיטמי ליה. כדתנן#. ''והוא אחיו לכל דבר02> חוץ ממי שיש לו מן השפחה ומן הנכרית'' #<משנה. יבמות ב,ה>#. #והני מילי# אחיו מן האב דראוי ליורשו #דומייא# דבנו. אבל מן האם ולא מן האב+ #לא#. ולאחותו הבתולה #כדכת'#.
<עמ' ריט, פרסום 3> ''כהן גדול ונזיר אין מטמאין לקרוביהן אבל מיטמאין למת מצוה'' #<משנה. נזיר ז,א>#. #מנלן. דכת'# "לאביו ולאמו לאחיו ולאחותו לא יטמא". אבל מיטמא למת מצוה.
<עמ' רכא, פרסום 3> #ואסיר# לכהן #למיסק# לבית הקברות. #ואפיל'# לבית הפרס #דרבנן. ומאי היא# בית הפרס. שדה שנחרש בה קבר. #ועד כמה#. מאה אמה לכל רוח ורוח. דקבר #משוי# בית הפרס. מקום הקבר טומאה #דאוריתא. האיך# דנחרש טומאה #דרבנן. דילמ' איכא# עצם כשעורה. #אינמי פתיך ביה# עפר בית הקברות.
#ר' חזייה לההוא גברא דקאי# בבית הקברות. #אמ' ליה#. לאו בן איש פל' <עמ' רכב, פרסום 3> כהן אתה. #אמ' ליה#. ר'. אבה גבה עינים הוה ונתן עיניו בגרושה וחיללו.
<עמ' ריט, פרסום 3> #והיכא דמחית# מת #מתותי טולא אסיר למיעל תותי ההיא טולא. ואפיל' תותי# אילן המיסך על הארץ. #ואפיל'# אבנים היוצאין מתחת הגדר #אוהלא הוי ואסיר למיעל תותייהו#.
#ואילו היכא דמחית# מת #בביתא ופתיחא כוותא מן ביתא לביתא וההיא כוותא הוייא# טפח על טפח #איתסרו כולהי הנך בתי. ואי סכר ליה לכוותא# בעצים ואבנים דבר שאינו מקבל טומאה #איפסיק לה# לטומאה.
#ו?(א)[ה]?יכא (מת) דמחית# מת באוירא #הדר הודרניה ארבע. ואסיר ליה {ליה}# <עמ' רכ, פרסום 3> לכהן #למקרב. דאמ' ר' יצחק אמ' ר' יוחנן משום ר' אליעזר בן יעקב#. מת תופש ד' אמות לטומאה.
#והי?כ?א דאיכא איניש דנפל# ונשברה מפרקתו ורוב בשר עמה. #אע'ג דלא נפקא נשמתיה# מת #הוא והרזוקי בעלמא הוא דמהרזקא ביה נשמתיה ואסיר לאיטמויי ביה. דאמ' זעירי#. נשברה מפרקתו ורוב בשר עמה מטמא באהל. שנ' "ותשבר מפרקתו וימת". #ואמ' ר' שמואל בר נחמני אמ' ר' יונתן#. קרעו כדג מטמא באהל. #ואמ' ר' שמואל בר רב יצחק#. ומגבו. #אמ' חזקיה#. עשאו גיסטרא נבלה. #וכן# לעניין אדם #נמי#.