כרזת הסרט "סקס והעיר הגדולה"
הסדרה "סקס והעיר הגדולה" הסתיימה כבר דיי מזמן. עם סיומה ולמעשה בכל מהלכה חשבתי לעצמי ולעיתים גם התרגזתי על כך שכיצד ייתכן כי ארבעת הנשים הלכאורה עצמאיות, ליברליות וחופשיות הללו שמוצגות בסדרה בסופו של דבר מחפשות דבר אחד - את הבן זוג מהמין השני שיהפוך אותן להיות מאושרות, אך היה משהו שנעדר מעיניי, שלפתע התגלה לי בסרט החדש "סקס והעיר הגדולה". במהלך כל העונות (ששודרו בערוץ 2 ועדיין ניתן לאתר אותן בשידורים חוזרים) נראה היה כאילו ארבעת החברות, קרי, שרלוט, מירנדה וסמנתה, עסקו כל העת במרדף אחר האושר, שהתבטא בדמותו של בן זוג, שיספק להן אהבה הטרוסקסואלית ונורמטיבית ככל האפשר. הצגה זו הכעיסה אותי, כיוון שהסדרה הציגה לכאורה משהו חדש בייצוג הנשים בטלוויזיה – ארבע נשים עצמאיות, ליברליות, שחופשיות לעשות כרצונן, אך הן עושות את הדבר השמרני ביותר – הן נמצאות במסע תמידי אחר חיפוש האביר על הסוס הלבן, שלכאורה יגאל אותן מחייהן הצרכניים חסרי התכלית לטובת מה שנתפש כדבר המושלם – זוגיות הטרוסקסואלית, שתוביל להקמתה של משפחה גרעינית, המוצגת כשלמות.
אך בקריאה זו של הטקסט התעלמתי ממשהו חשוב לא פחות שהיה שם ונראה כה ברור מאליו – החברות בין הבנות. חברות זו בין ארבעת הבנות היא כה חשובה ומהותית להן עצמן. החברות בין הארבע היא "חברות אמת", נטולת אינטרסים (כמה שאפשר). חברות זו יכולה להוות תחליף למשפחה הנורמטיבית, שמוצגת בסדרה כזו שיש לשאוף אליה. חברות זו שבין הבנות מהווה יחידה תומכת, מבינה, אוהבת ודואגת – מה שכל משפחה נורמטיבית צריכה לקיים. כלומר, ניתן לטעון כי החברות בין הבנות מהווה תחליף למשפחה, אך זה לא עיקר הטענה שלי. יש בסדרה הצגה חדשנית של יחידה חברתית מיוחדת, היברידית, שמחברת בין התפישה השמרנית הזו של הצורך בהקמת משפחה גרעינית לבין החברות האמיצה הזו שקיימת בין הבנות, שמהווה סוג של אלטרנטיבה משפחתית בפני עצמה – ההיברידיות שנוצרה היא שילוב בין השניים, שיוצר את היחידה החברתית המושלמת – "משולש הזהב המשפחתי"/התובנה הזו עלתה בראשי לאחר צפייה בסרט "סקס והעיר הגדולה". לאחר הצפייה בסרט נוכחתי להבין כי חברות זו היא הבסיס האיתן, שרק בעזרתו ניתן לעשות את המהלך השמרני אבל לא היחיד בחיים שמוצג בסדרה וגם בסרט – מציאת בן הזוג והקמת משפחה. מתברר כי מציאתו של בן זוג לחיים אינו הדבר היחיד והעיקרי בסרט ובחיים, אלא הוא מהווה צלע אחת במשולש המושלם. המשולש המושלם הוא המשולש המשפחתי אותו אני מכנה "משולש זהב". זהו סוג של דגם משפחתי חדש, המורכב מהיחיד, הסובייקט (הבסיס), שאליו מחוברות שתי צלעות – בן/בת זוג וחבורת חברים. רק שלישייה זו היא לדעתי דגם מוצלח להישרדות בחיים הנוכחיים. וזוהי החדשנות שבסרט, ובסדרה עצמה. עד כה ראיתי בחברות בין הבנות בסדרה, בחבורה הפטפטנית הזו, כמהווה "רשת בטחון" לפרט, שמחזיקה את החברה בזמנים של משבר ומהוה כלי קיבול לתסכולים, ללבטים ולסיפורים העסיסיים של הבנות. אך נראה כי לחבורה הנשית יש תפקיד שהוא מעבר לרשת בטחון: בלעדיהן לא ניתן. הן חייבות להיות שם, כחלק מבן הזוג ולא רק כשהוא איננו או כדי לספר עליו ועל מעלליו. הדבר נרמז, אך עדיין לא נחשף, כבר בפרקים האחרונים בסדרה, בעונתה האחרונה, כשקארי טסה לפריז בעקבות חברה "הרוסי", אך היא הרגישה שמשהו חשוב כל כך חסר בה. היא בכל זאת הלכה אחר בחיר ליבה, במטרה לקיים את הדרישה החברתית ולהקים משפחה, אך התברר לה כי לבד היא לא יכולה. חברות אמיתית, תומכת, אוהבת, מבינה ושלווה בין נשים היא לא המצאה של הסדרה ו/או הסרט, אלא היא משהו שכבר לפני עשרות שנים דרשו הפמיניסטיות הצרפתיות מייצגות הפמיניזם הרדיקלי הצרפתי כמו הלן סיקסו ו-לוס איריגארי. פמיניסטיות אלה טענו כי לא ניתן להתמודד עם מציאות החיים הפטריארכאלית ועם הסדר החברתי הגברי המדכא, אותו לא ניתן לשנות, ולכן הן הגיעו למסקנה כי רק אחווה נשית אוהבת ותומכת תוביל למהפכה פמיניסטית אמיתית. אולם "סקס והעיר הגדולה" הוסיפה את המשתנה הנוסף, אותן דוחות הפמיניסטיות הרדיקליות, את הגבר שיחיה לצידה של האישה, כזרוע אחת שנושקת לשנייה, לחברות הנשית.
ארבעת החברות בונות "משפחה חדשה"
וקצת על הסרט: "סקס והעיר הגדולה, הסרט" מהווה לא הרבה יותר מאשר פרק אחד ארוך של הסדרה. לאוהבי הסדרה זה יהיה תמיד נפלא לראות עוד מרביעיית הניו-יורקיות הללו, שממשיכות ומתמודדות עם החיפוש אחר האושר, אחר האהבה. והפעם, כמו למעשה במהלך כל הסדרה על כל עונותיה, קרי מתמודדת עם ביג. היא, להזכירכם, בפרק האחרון של הסדרה בפריז הרחוקה, כשהיא רחוקה מחברותיה, נפגשה לבסוף בביג לאחר הרומן שהיה לה עם "הרוסי". מאז היא עם ביג, מבלים בעיר הגדולה, קונים דירה ומחליטים על חתונה. ומכאן מתחילה העלילה מעט מאוד להתפתל. לא משהו רציני. הדמעות לא נראה לי שגם אצל הצופות הבנות יורדות. גם לשאר שלוש הבנות, חברותיה של קארי, ישנן לא מעט בעיות, דילמות ותהפוכות, אך לא משהו שארבעתן יפתרו יחדיו, או לפחות יתמכו אחת בשנייה. עד כאן ארבעת החברות יכולות להיתפש שוב כ"רשת בטחון", חשובה ונכונה, אך לא מעבר לה. אולם רק בסופו של הסרט התגלה לפניי משהו שנסתר מעיני - חשיבותן של הבנות, של החברות, אינן רק בכך שהן "שם" עבור קארי או עבור כל אחת אחרת מהארבעה, אלא הן חייבות להיות חלק מהמשפחה החדשה שקארי בונה, עם ביג ועם חברותיה יחדיו. בלעדי החברות הזו המשפחה הגרעינית המוכרת והידועה לא תחזיק הרבה מעמד. זוהי צלע מהותית שמחזיקה את האישה. ובלעדי הגבר בחייה יהיה מורגש כי משהו חסר ולא נכון, כפי שהבינה קארי בסרט, ששכחה בפעם הראשונה לשתף את ביג בהפקה הגרנדיוזית שיצרה עם חברותיה.לכן, סרט זה חשוב רק מהבחינה הזו. הוא יצר היברידיות חשובה. יש שיתרגזו עליו על כך ששוב, כמו בסופה של הסדרה, נראה כי המטרה של כל הנשים היא יצירתה של משפחה גרעינית, שאותה החברה הקפיטליסטית כה מאדירה, כיוון שהיא מהווה היחידה החברתית הצרכנית האולטימטיבית. אולם בבחינה קצת יותר מעמיקה מתברר כי הפעם, ובניגוד לסופה של הסדרה, שאם זכרוני אינו מטעה אותי, החברות נעדרו ממנו, הפעם הן בסופו של דבר שם, מחוברות יחדיו עם המשפחה החדשה שנוצרה, משפחה שמהווה משולש משפחתי מושלם.