מחלנים את התנך ל929 חלונות | וַיָּנֻעוּ אַמּוֹת הַסִּפִּים - ישעיהו ו' | עופר בורין
וַיָּנֻעוּ אַמּוֹת הַסִּפִּים - ישעיהו ו' | עופר בורין
מאת: עופר בורין ת.פרסום: 30/10/19
ישעיהו נשלח למשימה מוזרה – תוכיח את העם באופן שבו הוא לא ישמע ולא יראה ולא יבין. תגרום לעם לא להבין ואז.....
הכל מתחיל בעדות של ישעיהו על מפגש מרתק עם יהוה ופמלייתו:
א בִּשְׁנַת־מוֹת֙ הַמֶּ֣לֶךְ עֻזִּיָּ֔הוּ וָאֶרְאֶ֧ה אֶת־אֲדֹנָ֛י יֹשֵׁ֥ב עַל־כִּסֵּ֖א רָ֣ם וְנִשָּׂ֑א וְשׁוּלָ֖יו מְלֵאִ֥ים אֶת־הַהֵיכָֽל
לא פחות ולא יותר – רואה את יהוה.
אבל לא בדיוק, כי את פניו של יהוה מכסים הכנפיים של השרפים. והשרפים מברכים את יהוה:
ב שְׂרָפִ֨ים עֹמְדִ֤ים׀ מִמַּ֨עַל֙ ל֔וֹ שֵׁ֧שׁ כְּנָפַ֛יִם שֵׁ֥שׁ כְּנָפַ֖יִם לְאֶחָ֑ד בִּשְׁתַּ֣יִם׀ יְכַסֶּ֣ה פָנָ֗יו וּבִשְׁתַּ֛יִם יְכַסֶּ֥ה רַגְלָ֖יו וּבִשְׁתַּ֥יִם יְעוֹפֵֽף ׃ ג וְקָרָ֨א זֶ֤ה אֶל־זֶה֙ וְאָמַ֔ר קָד֧וֹשׁ׀ קָד֛וֹשׁ קָד֖וֹשׁ יְהוָ֣ה צְבָא֑וֹת מְלֹ֥א כָל־הָאָ֖רֶץ כְּבוֹדֽוֹ
שאלה – למה השרפים מברכים את יהוה? בשביל מה הוא צריך את זה? לא ברור שהוא האל הגדול מכולם?
מסתבר שגם יהוה צריך משוב לביסוס הביטחון העצמי שלו.
אני מניח שההסבר שלי לא ממש מקובל, אבל נוכחתי רבות בחיי שגם האנשים הנראים לנו כמנהיגים ומנהלים גדולים, או כאלה הנראים לנו צנועים ורגועים - כולם אוהבים תשומת לב. כולם אוהבים משוב.
ואז, מרוב שהאירוע כל כך מיוחד:
ד וַיָּנֻ֨עוּ֙ אַמּ֣וֹת הַסִּפִּ֔ים מִקּ֖וֹל הַקּוֹרֵ֑א וְהַבַּ֖יִת יִמָּלֵ֥א עָשָֽׁן
מכאן הביטוי המבטא שקרה משהו מאוד מאוד משמעותי – "וינועו אמות הספים"
ההיכל של יהוה והשרפים ממש זז. סוג של רעידת אדמה (או במקרה הזה רעידת שמים, או רעידת יקום) והכל מתמלא עשן.
זהו. אחרי כל המופע האורקולי המהמם הזה, ישעיהו מגלה את מחשבותיו:
ה וָאֹמַ֞ר אֽוֹי־לִ֣י כִֽי־נִדְמֵ֗יתִי כִּ֣י אִ֤ישׁ טְמֵֽא־שְׂפָתַ֨יִם֙ אָנֹ֔כִי וּבְתוֹךְ֙ עַם־טְמֵ֣א שְׂפָתַ֔יִם אָנֹכִ֖י יוֹשֵׁ֑ב כִּ֗י אֶת־הַמֶּ֛לֶךְ יְהוָ֥ה צְבָא֖וֹת רָא֥וּ עֵינָֽי
ישעיהו השתתק וחשב לעצמו – אני לא ראוי להיות כאן. אני טמא ואני מגיע מעם טמא. מה פתאום אני זוכה לכבוד לראות את יהוה?
יהוה, לא אוהב את המחשבות של ישעיהו. מילא הוא מעיד על עצמו שהוא טמא. אבל על העם הנבחר? מה פתאום. רק יהוה יכול לחשוב שהעם הנבחר הוא טמא. הרי זה העם שלו.
מיד נשלח אחד השרפים כדי לנקות את השטויות שיש לישעיהו במחשבותיו, כדי להכין אותו למשימה שעומדת להגיע אליו:
ו וַיָּ֣עָף אֵלַ֗י אֶחָד֙ מִן־הַשְּׂרָפִ֔ים וּבְיָד֖וֹ רִצְפָּ֑ה בְּמֶ֨לְקַחַ֔יִם לָקַ֖ח מֵעַ֥ל הַמִּזְבֵּֽחַ ׃ ז וַיַּגַּ֣ע עַל־פִּ֔י וַיֹּ֕אמֶר הִנֵּ֛ה נָגַ֥ע זֶ֖ה עַל־שְׂפָתֶ֑יךָ וְסָ֣ר עֲוֹנֶ֔ךָ וְחַטָּאתְךָ֖ תְּכֻפָּֽר
השרף לוקח גחל מהמזבח (בבית יהוה השמימי יש מזבח. אני חשבתי עד עכשיו שרק על כדור הארץ יש מזבחות) ונוגע בפיו של ישעיהו ובכך מטהר אותו מהמחשבה הטמאה.
האמת מוזר – אם הנביא חושב שהעם טמא אז אסור לו להגיד את זה ליהוה? מסתבר שלא! נזכרתי במשה שכאשר יהוה רצה לחסל את העם שבנה עגל זהב, משה נחלץ להגן על העם. ישעיהו לא למד את הקטע הזה מתורת משה. הקטע של להתעמת עם האל.
זהו, עכשיו ישעיהו מוכן למשימה. הוא לא רק מוכן אלא ממש מתנדב. והמשימה מוזרה ביותר:
ח וָאֶשְׁמַ֞ע אֶת־ק֤וֹל אֲדֹנָי֙ אֹמֵ֔ר אֶת־מִ֥י אֶשְׁלַ֖ח וּמִ֣י יֵֽלֶךְ־לָ֑נוּ וָאֹמַ֖ר הִנְנִ֥י שְׁלָחֵֽנִי ׃ ט וַיֹּ֕אמֶר לֵ֥ךְ וְאָמַרְתָּ֖ לָעָ֣ם הַזֶּ֑ה שִׁמְע֤וּ שָׁמ֨וֹעַ֙ וְאַל־תָּבִ֔ינוּ וּרְא֥וּ רָא֖וֹ וְאַל־תֵּדָֽעוּ ׃ י הַשְׁמֵן֙ לֵב־הָעָ֣ם הַזֶּ֔ה וְאָזְנָ֥יו הַכְבֵּ֖ד וְעֵינָ֣יו הָשַׁ֑ע פֶּן־יִרְאֶ֨ה בְעֵינָ֜יו וּבְאָזְנָ֣יו יִשְׁמָ֗ע וּלְבָב֥וֹ יָבִ֛ין וָשָׁ֖ב וְרָ֥פָא לֽוֹ
לך ותגיד לעם את נבואותיך באופן שהם ישמעו ולא יבינו, יראו ולא ייכנס להם לתודעה. תגרום ללב שלהם להיות שמן (כלומר לא מבין) תגרום לאזנים שלהם להיות כבדות (כלומר שומעות ולא מבינות) וכל זאת כי אני לא רוצה שהם יבינו וזאת כדי שלא יתרפאו מהמחלות המוסריות שלהם.
עולם הפוך – נביא אמור להוכיח את העם מתוך כוונה להביא תיקון. במקרה הזה הנביא מצטווה להגיד את התוכחה שלו באופן שהיא לא תובן וכדי שלא יבוא תיקון.
זה מזכיר את הסיפור על פרעה שיהוה הכביד את ליבו. אבל במקרה הזה המזימה של יהוה יותר מתוחכמת – הוא מצווה על הנביא להכביד את לב העם. יהוה כל כך מזלזל בעם שמספיק נביא כדי להכביד את ליבם. אין צורך בכוחו של יהוה לעניין.
ואם כך – מדוע בכל זאת נשלח הנביא שהרי ממילא אין סיכוי שנבואתו תתקבל ותובן. ולא רק זאת אלא שבנבואתו הוא מצווה לומר לעם את דבר האמירה של יהוה שהעם לא ישמע ולא יבין?
לדעתי – יהוה משאיר חריץ קטן. אולי בכל זאת יקום מישהו מהעם ולמרות הנבואה המוזרה יצליח להבין. אבל מסתבר שבחריץ הקטן הזה (משירו של לאונרד כהן) לא נכנס אור והעם אכן לא הבין.
וישעיהו – הוא מקבל את הגורל ללא ויכוח (מסתבר שבאמת נביא כמו משה לא קיים). הוא רק שואל:
יא וָאֹמַ֕ר עַד־מָתַ֖י אֲדֹנָ֑י (?)
והתשובה היא סופנית:
וַיֹּ֡אמֶר עַ֣ד אֲשֶׁר֩ אִם־שָׁא֨וּ עָרִ֜ים מֵאֵ֣ין יוֹשֵׁ֗ב וּבָתִּים֙ מֵאֵ֣ין אָדָ֔ם וְהָאֲדָמָ֖ה תִּשָּׁאֶ֥ה שְׁמָמָֽה ׃ יב וְרִחַ֥ק יְהוָ֖ה אֶת־הָאָדָ֑ם וְרַבָּ֥ה הָעֲזוּבָ֖ה בְּקֶ֥רֶב הָאָֽרֶץ ׃ יג וְע֥וֹד בָּהּ֙ עֲשִׂ֣רִיָּ֔ה וְשָׁ֖בָה וְהָיְתָ֣ה לְבָעֵ֑ר כָּאֵלָ֣ה וְכָאַלּ֗וֹן אֲשֶׁ֤ר בְּשַׁלֶּ֨כֶת֙ מַצֶּ֣בֶת בָּ֔ם זֶ֥רַע קֹ֖דֶשׁ מַצַּבְתָּֽהּ
עד אשר הערים תתרוקנה מאדם, לא יישארו אנשים בבתים, האדמה תהפוך שממה, לא יישאר אף אחד בארץ והיא תהייה ארץ עזובה. גם מתי המעט שעוד יישארו בה (ואולי הרמז הוא שבהתחלה תבוא גלות עשרת השבטים ויהודה עוד יישאר) גם הם יעלו באש (יבוערו) וכל מה שיישאר יהיה כמו עלי השלכת של האלון והאלה שיעמדו כמצבה דוממת.
הכל מת. חורבן כללי.
ובתוך מצבת השלכת יישאר טמון זרע קודש.
הגורל של עם ישראל נחרץ להיות עם שיעבור חורבן ויישאר ממנו איזה זרע קודש, איזה אוד מוצל, שממנו אלי הוא יצמח מחדש.
מעגלים של פריחה וחורבן – זה מה שמנבא לנו ישעיהו. חיים בתוך מציאות שבה מדי פעם יהוה עושה RESET.
ועוד הערה קטנה – בית יהוה מלא קולות רועמים ועשן עד שרועדות אמות הספים.
זה הזכיר לי את ניסיונו של יהוה להסביר לאליהו, הנביא הסוער, שדבר יהוה אינו בא ברעש ואש אלא בקול דממה דקה (מלכים א` פרק יט`):
יא וַיֹּ֗אמֶר צֵ֣א וְעָמַדְתָּ֣ בָהָר֮ לִפְנֵ֣י יְהוָה֒ וְהִנֵּ֧ה יְהוָ֣ה עֹבֵ֗ר וְר֣וּחַ גְּדוֹלָ֡ה וְחָזָ֞ק מְפָרֵק֩ הָרִ֨ים וּמְשַׁבֵּ֤ר סְלָעִים֙ לִפְנֵ֣י יְהוָ֔ה לֹ֥א בָר֖וּחַ יְהוָ֑ה וְאַחַ֤ר הָר֨וּחַ רַ֔עַשׁ לֹ֥א בָרַ֖עַשׁ יְהוָֽה ׃ יב וְאַחַ֤ר הָרַ֨עַשׁ֙ אֵ֔שׁ לֹ֥א בָאֵ֖שׁ יְהוָ֑ה וְאַחַ֣ר הָאֵ֔שׁ ק֖וֹל דְּמָמָ֥ה דַקָּֽה
אז אולי כל זה לא היה וישעיהו לא באמת ראה את יהוה?