הילדה שניסתה - מאירה ברנע גולדברג - נוריתה ביקורות והמלצות על ספרים
מאייר רמי טל
מס' גולשים שצפו בספר: 1824
You are going to email the following הילדה שניסתה
הילדה שניסתה - מאירה ברנע גולדברג
ביקורת של יעל צין על הילדה שניסתה
הלוואי וספר זה יגיע לכל ילד וילדה. יש בו מסר ברור לחלוטין לצד מסתורין עצום. הספר מוליך את הקורא הצעיר בנתיב של ביטחון ואמונה עצמית, משהו שכה חשוב להשריש מקטנות.
לגיבורת הספר אין שם, זו ילדה מתוקה, עם שמלה צהובה, בעלת פנים עגולות ומשקפיים. היא רוצה לעשות משהו אך מסביבה כולם רק אומרים לה כמה...
לגיבורת הספר אין שם, זו ילדה מתוקה, עם שמלה צהובה, בעלת פנים עגולות ומשקפיים. היא רוצה לעשות משהו אך מסביבה כולם רק אומרים לה כמה שהיא לא תצליח, צוחקים עליה ואף מצלמים אותה. אותה ילדה מתעלמת מכל הדיבורים, רעשי הרקע השלילים, היא חדורת מטרה וממשיכה בשלה - ומצליחה. מצליחה במה שהחליטה לעשות, במשימה שהציבה לעצמה.
בעלילה, הסופרת ברנע-גולדברג, אינה מציינת בצורה גלויה מהי המשימה, אנו מבינים את זה דרך האיורים הנהדרים של רמי טל.
המלל אינו רב אך הוא מדויק להפליא. הוא מוצב כציר עם התפתחות עד לנקודת שיא בו יש מהפך בסיום הספר. מהפך חיובי.
האיורים של רמי שובים לב, נעימים לעין ותואמים את הטקסט בצורה כה טובה כך שמילים שאינן נאמרו מקבלות ביטוי ויזואלי. אגב, הילדה? אחת החמודות שנתקלתי בספרי הילדים.
לעולם אל תתנו למישהו לומר לכם שאינכם יכולים. אם זה קורה קראו את הספר. קהל היעד שלו אכן לילדים אבל המסר שבו לכל אחד, מקטנות ועד אין סוף.
ביקורת של פליסיה שרון על הילדה שניסתה
ספר פעוטות מתוק מאוד, המסופר על-ידי ילדה צעירה שמנסה לעשות דבר-מה.
מהטקסט הקצרצר לא ברור מהו אותו דבר, אך האיורים ממחישים זאת בחן רב.
הילדה המספרת מתארת איך חברים ובעלי חיים טוענים שהיא לא תצליח, לועגים לה, משיאים לה עצות וכיו"ב.
כאשר היא מצליחה לבסוף, כל אותן דמויות שהיו...
כאשר היא מצליחה לבסוף, כל אותן דמויות שהיו שליליות לגבי סיכוייה להצליח, משנות את עורן וכעת גישתן הפוכה. כולם למעשה חשים שידעו כי הילדה תצליח, מפרגנים לה וחוגגים איתה את הצלחתה.
הספר מצטיין באיורים יפהפים, צבעוניים, משעשעים ותואמים-גיל, הממחישים היטב את הטקסט המינימליסטי.
הטקסט כתוב בשפה פשוטה וללא חריזה. הוא מתמקד בעיקר בתגובות הסביבה לעובדה שהילדה ניסתה דבר-מה, בהתחלה, ולאחר מכן בתגובות שגררה הצלחתה במשימה.
היה לי חסר להרגיש קצת יותר את הילדה הדוברת בסיפור. לדעת מעט על רגשותיה, על התהליך שעברה תוך כדי ניסיונות לבצע את מטרתה, על המאמצים שהשקיעה. אני מאמינה כי ניתן היה לשלב תכנים כגון אלה בסיפור תוך כדי שמירה על הסגנון המצומצם והממוקד, ועל האווירה העמומה שנוצרת עקב אי-הודאות לגבי השאלה מה ניסתה לעשות הילדה.
האיורים בספר הם ללא ספק אטרקציה מענגת, אם כי תהיתי מדוע בתחילת הספר הם רומזים לכך שהילדה מנסה לדחוף ארגז כבד בכוחות עצמה, ובהמשך הם מציעים שהילדה ניסתה להוריד כדור שנתקע על צמרתו של עץ.
יתכן כי המטרה בכך היא להעביר את המסר שלא באמת משנה מה ניסתה הילדה, מה שחשוב הם כוחותיה להתגבר על כל הפקפוקים ששמעה מהסביבה ועל הספקות שהטילו בה, ולנוע קדימה לעבר מטרתה, בתקווה, בנחישות ובאופטימיות אמיצה.
סופו של הסיפור מגלה לקוראים הצעירים מעט מאותן תחושות שחסרו לי לאורכו, כאשר הילדה אומרת שידעה כי תצליח.
הספר מתאים מאוד לפעוטות ולילדים צעירים בגילאים אפס ועד שלוש-ארבע, אך למעשה יכול לשמש כל אשת חינוך-טיפול בתפקידה מול צעירים ובני נוער, וכל קבוצה העובדת על מוטיבציה פנימית והגשמה עצמית.
ביקורת של רחל פארן על הילדה שניסתה
“ירון אמר שאני לא אצליח.” כך מתחיל הספר. משפט שגור ומוכר, שמענו...
ביקורת של אריק בלום על הילדה שניסתה
"הילדה שניסתה" הוא ספר מקסים על הגשמת חלומות ועל חיזוק הערך העצמי, והוא מלווה באיורים מדהימים של רמי טל שתואמים את הטקסט, ומעוררים רגשות הזדהות עם הנושא ועם הדמויות בסיפור.
הָיֹה הָיְתָה יַלְדָּה שֶׁרָצְתָה מְאוֹד לַעֲשׂוֹת מַשֶּׁהוּ שֶׁאַף אֶחָד מֵהַחֲבֵרִים שֶׁלָּהּ לֹא...
אין בספר הרבה טקסט אבל יש בו מסר חשוב ביותר לילדים וגם למבוגרים:
אל תיתנו לאף אחד להרוס את החלומות שלכם!
הילדה בסיפור חרגה מהנורמות המקובלות, והחליטה לממש רעיון שנראה מוזר בעיני כולם,
ולכן כולם לעגו לה וגם ניסו להחליש את המוטיבציה שלה, אבל היא חדורת מטרה המשיכה הלאה עד לניצחון ולצעקה: "הצלחתי!".
זה אפילו לא ממש חשוב וגם לא ממש ברור במה הילדה הצליחה, אבל הדבקות במטרה בניסיון ובהתמדה אלו הערכים החשובים המועברים היטב בזכות האיורים המופלאים.
הצורך להגשים חלומות הוא צורך נפוץ שעולה לעיתים על ידי הורה, שמעוניין שילדו יגשים חלום שהוא לא הצליח להגשים בילדותו, או צורך שמתעורר מתוך הילד עצמו.
ההתמחות בנושא זה או אחר מאפשרת לילד להגיע להישגים, להוכיח את עצמו, ובדרך זו הוא גם מחזק את הביטחון העצמי שלו (קבלת מדליה בתחרות ספורט).
הדגש במערכת החינוך בתרבות המערבית המודרנית הוא על הישג אישי, וילדים מנסים להגשים חלומות בנושאים שיקדמו אותם חברתית כמו: כדורגל, שחמט ועוד.
אני ממליץ בחום על הספר הקסום והחשוב הזה לילדים מגיל 3, ובעיקר לילדים שמפחדים מכישלון בהגשמת חלומותיהם, כי מכל כישלון רק לומדים ומתקדמים לעבר ההצלחה.
ביקורת של רונית ש' דינצמן על הילדה שניסתה
ילדה קטנה סוחבת חפצים וגרוטאות ברחבי השכונה,וגוררת אותם במאמץ אל הגן הציבורי. הקוראים לא יודעים מה היא מנסה לעשות, אבל הילדים בסיפור יודעים. הם מרפים את ידיה באמירות שאין לה סיכוי, ובצחוקים. כמו תמיד – יש את זו ששולפת מצלמה כדי להנציח את מעשיה הטפשיים בעיניה. אחרי הילדים מגיעים בעלי החיים. הם...
ילדה קטנה סוחבת חפצים וגרוטאות ברחבי השכונה,וגוררת אותם במאמץ אל הגן הציבורי. הקוראים לא יודעים מה היא מנסה לעשות, אבל הילדים בסיפור יודעים. הם מרפים את ידיה באמירות שאין לה סיכוי, ובצחוקים. כמו תמיד – יש את זו ששולפת מצלמה כדי להנציח את מעשיה הטפשיים בעיניה. אחרי הילדים מגיעים בעלי החיים. הם נותנים עצות לא שימושיות, והדרקון מציע שיטת פעולה שרק דרקונים יכולים לבצע.
בסופו של דבר הילדה מצליחה לעשות את מה שרצתה. כל אלה שפקפקו בה אומרים פתאום שידעו שתצליח. הילדה שצילמה אותה כדי להנציח את כשלונה אומרת במפורש "כל הכבוד!"
מצא חן בעיני שהספר לא נקרא "הילדה שהצליחה", למרות שהיא הצליחה בסוף. הדגש הוא על הניסיון ולא על ההצלחה. המסר הוא שכדאי לנסות, כי אם לא מנסים – בטוח לא מצליחים. אם מנסים – יש סיכוי להצליח. ומסר נוסף: להקשיב לקול הפנימי, ולא לקולות המקטינים, מרפי הידיים, המייאשים, מהסביבה.
"הילדה שניסתה" הוא פיקצ'ר בוק במלוא מובן המילה: סיפור שמסופר באמצעות שילוב של מילים ואיורים. המילים בלבד אינן מספרות את הסיפור. פיקצ'ר בוק יוצר מעורבות גדולה של הקורא או המאזין, ומעניק חוויה אומנותית ורגשית. "הילדה שניסתה" הוא פיקצ'ר בוק משובח, לבני ארבע ומעלה.
ביקורת של נוריתה על הילדה שניסתה
הפעם אני מורידה את הכובע בפני מאירה.
גם על הספר המקסים ובמיוחד על בחירת המאייר המדהים.
עוד לפני שהסתכלתי על הטקסט שבספר, דפדפתי והסתכלתי באיורים ו...התאהבתי.
רמי טל, הרבה הרבה הרבה שאפו.
מה שמאירה עשתה זה פשוט גאוני (ושוב, גאוני גם שבחרה ברמי)....
מה שמאירה עשתה זה פשוט גאוני (ושוב, גאוני גם שבחרה ברמי).
בטקסט מינימליסטי, שורה בכל דף, היא מצליחה גם לספר סיפור, גם ליצור מתח וגם להעביר מסר.
הסיפור הוא העל ילדה שמנסה.
מנסה מה? כאן נכנס המתח ורק בסוף הספר אנו יודעים מה היא מנסה.
הילדה לא מתייאשת.
כולם חושבים שהיא לא תצליח, שהיא לא מסוגלת. שאין לה סיכוי, שזה בכלל טיפשי.
מנסים להניע אותה, נותנים לה עיצות.
אבל הילדה שלנו מתעקשת.
מתעלמת מרעשי רקע.
ואתם יודעים מה? היא באמת הצליחה.
ואז קורה פלא אחר. כל אלו שאמרו שהיא לא תצליח, שאין סיכוי וכו', פתאום הופכים את עורם
ואומרים לה
בעצם האמנו בך והיינו בטוחים שתצליחי.
והילדה? הילדה אומרת בסוף הספר "הייתי בטוחה שאצליח".
והמסקנה לספר? ברורה בהחלט. תאמינו בעצמכם.
כן, לפעמים לא זקוקים להרבה מילים ולחפור. את כל זה, מאירה מעבירה שלנו במספר משפטים בודדים. היא והאיורים המהממים של רמי טל.
כולם כבר יודעים שאני באופן עקרוני לא אוהבת ספרים דידקטים. אבל ספר זה אחר לגמרי.
אני פשוט התאהבתי בו.
מומלץ, מומלץ. מומלץ.