האישה נהגה ברכב בלי רישיון נהיגה וביטוח חובה בתוקף אך שלחה הודעת צד שלישי למבטחת הרכב שלה. ההודעה נדחתה על ידי בית המשפט שציין כי הנהגת ידעה שרישיונה נשלל ומשכך קבע שהתרשלה, הטיל עליה אחריות מלאה לנזקי התובע
עו"ד אליסה אורנים | פסקדין | פורסם 04/06/18 22:26
בית משפט השלום בחיפה קיבלבאחרונה את תביעתו של רוכב קטנוע שנפגע בתאונת דרכים וקבע שעל הנהגת הפוגעת לפצותו עבור הנזקים שנגרמו לו מכיסה, מאחר שבמועד התרחשות התאונה הצדדים לא היו מבוטחים בביטוח חובה. בהתאם לכך, השופטת מירב קלמפנר נבון חייבה את הנהגת לשלם לו מכיסה פיצויים בסך של 577 אלף שקל.
התאונה אירעה באפריל 2012, כשהתובע היה כבן 23. לפי גרסת התובע, בעת שרכב על קטנוע בנתיב הנגדי לזה של הנהגת, פנתה לפתע הנהגת שמאלה, חסמה את דרכו, לא נתנה לו זכות קדימה וכתוצאה מכך גרמה להתנגשות חזיתית בין הקטנוע לבין הרכב. התובע נפגע בברך, בקרסול ובסנטר ופונה מהמקום על ידי אמבולנס לבית החולים "יוספטל" באילת.
בעת התאונה, הנפגע לא היה מבוטח בביטוח חובה לקטנוע ומשכך החליט לתבוע את הנהגת הפוגעת בעילה של רשלנות.
התובע טען כי כתוצאה מהתאונה הוא סובל מכאבים עזים ומהגבלות בתנועת רגל ימין, הפוגעות בתפקודו. הוא טען כי הנתבעת התרשלה כלפיו כאשר סטתה ממסלולה, לא נתנה לו זכות קדימה וגרמה לתאונה.
הנתבעת מצידה טענה שהתאונה אירעה בשל רשלנותו של התובע. התובעת הוסיפה כי לתובע עבר רפואי עשיר ברגלו הימנית עוד לפני התאונה. כמו כן טענה כי לתובע לא נגרמו נכות תפקודית או הפסדים כלשהם כתוצאה מהתאונה.
הנתבעת שלחה הודעת צד שלישי למבטחת הרכב וטענה כי על המבטחת להשיב לה כל סכום שתידרש לשלם לתובע בעקבות התאונה. לגרסתה, במקרה זה מתקיים החריג הקבוע בפוליסה, לפיו מאחר שהיה ברשותה רישיון נהיגה תקף בשנתיים שלפני התאונה, נהנתה מכיסוי ביטוח בזמן התאונה.
המבטחת של הרכב טענה שהנתבעת נהגה ברכב בזמן שרישיונה נפסל מכוח החלטה שיפוטית של בית המשפט לתעבורה, בניגוד לתנאי פוליסת הביטוח תוך שהייתה מודעת לכך ולכן היא לא מחויבת להשיב לה כספים.
עדות רצופת סתירות
השופטת ציינה שבעניינה של הנהגת כבר ניתן פסק דין פלילי שהרשיע אותה בין היתר בעבירה של נהיגה רשלנית שגרמה לחבלה של ממש, ומשכך, בהתאם לחוק, אימצה את הקביעות בפסק הדין וקבעה שהנתבעת אחראית לפצות את התובע על נזקיו.
בהתאם לעמדת המומחה הרפואי מטעם בית המשפט, השופטת קלמפנר נבון קבעה שלתובע נותרה נכות רפואיות קבועה בשיעור של 28% בגין הפגיעות האורתופדיות והפלסטיות וקבעה את הנכות התפקודית בשיעור זהה.
השופטת מתחה ביקורת חריפה על הנתבעת, ציינה כי עדותה הייתה רצופת סתירות ואי דיוקים וקבעה שבהתאם לראיות שהונחו בפניה, במועד התרחשות התאונה הנתבעת הייתה פסולה לנהיגה ולכן אינה נכנסת לגדר החריג לפוליסה. משכך, דחתה את ההודעה לצד השלישי.
לסיכום, הנתבעת חויבה לשלם לתובע סך של 1,110,000 שקל. מאחר שהתאונה הוכרה כתאונת עבודה נפסק כי יש לנכות מסך זה סכום של 533,000 שקל ששולמו לתובע על ידי הביטוח הלאומי. סך הכל נפסק לתובע פיצוי בסך 577,000 שקל בתוספת הוצאות משפט בסך 3,500 שקל ושכ"ט עו"ד בשיעור של 15%. כמו כן, הנתבעת חויבה לשלם לצד השלישי הוצאות משפט בסך 3,000 שקל ושכ"ט עו"ד בסך 10,000 שקל.
שמות ב"כ הצדדים צוינו בפסק הדין
עו"ד אליסה אורנים עוסק/ת ב- נזיקין