חנוכה – חג הבנות | המקום הכי טוב: אמצע הדרך!
דת ואמונה, יהדות, מחאה, תרבות
21/12/2008 Luckyhunch	3 תגובות
1 מתוך 1 (12 הודעות)
כן כן, למי שלא יודע – אצל יוצאי ארצות ערב מכונה החג "עיד אל בנאת" – לזכר מעשה הגבורה של יהודית, שהצילה את עירה הנצורה בכך שבערמה הרגה את מצביא הצבא הסוגר על העיר, הולופרנס. הסיפור ידוע – היא השקתה אותו יין, וכשנרדם מרוב שיכרות, ערפה את ראשו. אבל, י מסורת יהודית על פיה היא הרדימה אותו בכך שהאכילה אותו מאכלי גבינה – ולכן נהוג לאכול מאכלי גבינה בחנוכה…אבל לא רק זה: זהו חופש לנשים, אין מקפידים כרגיל בנקיון הבית, לנשים יש חופש למשך החג מענייני משק הבית – כדי שיוכלו לחגוג.
יהודית אוחזת בראשו הכרות של הולופרנס – ציור של כריסטו7פאנו אלורי מ-1580
The work of art depicted in this image and the reproduction thereof are in the public domain worldwide. The reproduction is part of acollection of reproductions compiled by The Yorck Project. The compilation copyright is held by Zenodot Verlagsgesellschaft mbHand licensed under the GNU Free Documentation License.
יהודית היתה או לא היתה, האם חיה בימי נבוכדנצר או האם היתה ממשפחת החשמונאים, והמעשה שלה חלק מארועי מרד החשמונאים? – הויכוח על כך ממשיך.
אבל חנוכה הוא חגן של נשים גם מסיבות אחרות, שיש להן סימוכין בדברי ימי מרד החשמונאים – ולזה יש קשר לימינו, קשר אמיץ. הנה ראו את המאמר הזה ב"מארב", המשווה בין מחאתה של ויקי כנפו – לבין מחאתה של חנה, אחותו של יהודה המכבי. אני מצטטת:
"היוונים גזרו שכל יהודייה שנישאת תצטרך לבלות עם ההגמון את הלילה לפני שתימסר לבעלה. כשהגיע תורה של חנה להתחתן ולהיבעל על-ידי השליט היווני, היא קרעה את בגדיה מול העם והשתוללה בעירום. אחיה, ובראשם יהודה המכבי, החליטו תחילה כי עליהם להרוג אותה. נאום הסניגוריה שלה מזכיר מאוד את ההסבר של ויקי כנפו: "ומה אם בשביל שעמדתי לפניכם עירומה – ביקשתם להרגני, וכשאני הולכת להיטמא להגמון, אין זה מפריע לכם?". פעולת ההתפשטות שלה היתה, על-פי המדרש, העילה לפרוץ מרד המכבים"
יהודה המכבי הקשיב, ובמקום להרוג את אחותו, פתח במרד נגד האימפריה היוונית, מרד שהצליח נגד כל הסיכויים. אבל אנחנו, הנאורים? מישהו הקשיב, מלבד קומץ חרדים שניסו לעזור לה?
22/12/2008 00:07
שאלה: עוד לפני שקראתי את הקישורים שהבאת, ראיתי את הדימיון בין יעל ליהודית.
אולי את יודעת מדוע ספר יהודית נשאר חיצוני לתנך בעוד מעשה יעל כן כלול בו?
מעשה יעל , שלא היתה יהודיה (שלא כיהודית) משתלב בדברי ימי עם ישראל המתמקם בארצו. הקינים היו שבט או שבטים נוודים, נייטרלים בסאגת כבוש הארץ ע"י בני ישראל. המעשה של יעל הקינית היווה נקיטת צד לא רק מבחינה פוליטית, אלא גם רעיונית – בעד חירות ובעד שלטון המוסר והשכל – ונגד חוק הג'ונגל של כל דאלים גבר, שעל פיו נהג סיסרא בבואו לאוהלה.
הסיפור של מעשה יהודית – לא ברור אם מקורו יהודי או סורי, לא ברור אם אכן היה בכלל ומתי, ואין בו שום מסר היסטורי או מוסרי דומה. לא חסרות בתנ"ך דמויות של נשים שעשו מה שגברים לא העיזו או לא ידעו איך לעשות במצב בו היו נתונים: יוכבד אימו של משה רבנו, מרים הנביאה אחותו של משה, בתיה – בת פרעה שאימצה את משה, דבורה הנביאה, אביגייל אשת נבל הכרמלי (שהפכה לאחת מנשות דוד המלך ואשת עסקים מצליחה ואהודה בזכות עצמה), מלכת שבא….. ועוד ועוד….
כמו כן, אם תשימי לב – בתנ"ך כל דמויות הנשים המחבלות תחבולות בדרכי עקיפין כדי לשלוט/ להרוג/ להשפיע – אינן יהודיות. היהודיות חכמות לא פחות, אבל הולכות ישר ובגלוי – אלא אם ממש אין שום אפשרות לנהוג כך ולהצליח בשום פנים ואופן – כי אין מצב להצלחת פעולה גלויה, או כי הדבר כרוך בסכנת נפשות ממש. – וראי דמותן של מרים, דבורה, בת שבע, בת יפתח, אביגייל…וגם תמר אשת יהודה, רחל אימנו, ציפורה אשת משה – בהשוואה לדמויות הלא-יהודיות של אשת פוטיפר, יעל, דלילה, איזבל….
אני מניחה שלחז"ל היו עוד סיבות: הסיבות שלעיל הן אלו שעלו בדעתי
22/12/2008 20:04
יהודית, האנשים המלומדים הם תמיד האחרונים להאמין שיש סיכוי למרד בקנה מידה שכזה או שהוא ישיג את התוצאה המיוחלת,פשוט כי הם יודעים כמה מעט סיכויים יש להם.
דווקא אלו שיודעים פחות, שלא מודעים לכוח של היריב, יכולים להצליח במרד שכזה, כי אין אצלם את הספק ביכולת העמידה שלהם אל מול היריב.
בנוגע לוויקי כנפו וחנה, אולי שתיהן התפשטו בגלל הפגיעה במעמדן ובכובדן העצמי, זאת בגלל חילול צפוי של גופה,וזו בגלל חוסר יכולת לקיים את עצמה בכבוד,
ושתיהן התפשטו בפומבי, אבל בעוד ויקי כנפו ניצלה את ההתפשטות כדי לקבל כסף, חנה לא עשתה כן.
כמו כן, חנה התפשטה בתקופה שבה לכבוד המשפחה יש חשיבות הרבה יותר גבוהה במסגרת החברה שבה חיה, מאשר היום.
היום אם מישהי תתפשט באמצע הרחוב, זה לא יעורר את אותה השפעה, כמו ההתפשטות של חנה לפני כמה מאות שנים, כי לא נדיר לראות נשים שמתפשטות או מוכרות את כבודן בעד כסף.
לא נדיר לראות נשים שמתפשטות – אבל בהחלט לא רואים נשות משפחה שעושות פורנוגרפיה במופגן כדי להתפרנס, לכן המעשה של ויקי כנפו שווה ערך למעשה חנה. המעשה שונה כי החברה וערכיה שונים.
אבל – חנה לא היתה תמימה כמו ויקי כנפו: התשלום עבור הצילומים לא גרם לה להתעשר (גם לא היה אמור, זה לא היה העניין), ושום דבר לא עזר לה בסוף: חייה וחיי ילדיה נהרסו – והחברה נשארה ברובה אדישה. חנה, לעומת זאת – הצליחה: היא גרמה למרד כללי, שגם הצליח בסוף
נתת את ציפורה ואת בת שבע כדמויות של נשים יהודית, בהשוואה לנשים הלא יהודיות, אך לפי הידע שלי ראשיתן של נשים אלה היה לא יהודי
לגבי ציפורה: ביתו של כהן מדיין
ולגבי בת שבע: ציטוט מאינציקלופדיה: ייתכן שבראשיתה אין היא בת משפחה ישראלית, אלא בת משפחה חיתית שעברה לשירותו של דוד לאחר כיבוש ירושלים. רמז לאפשרות זו בשמה הנוכרי של בת שבע כפי שמופיע בדברי הימים א, ג' 5: בת שוּעַ בת עמיאל.
ולגבי עניין התחבולות שרק נשים לא יהודיות אחראיות להן, לא מדוייק למשל רבקה הייתה הראש מאחורי בילבולו של יצחק אשר הביא לכך שיצחק נתן ליעקב את הברכה שהייתה מיועדת לעשיו, ונכון המטרה במקרה הזה הייתה חשובה מאד , אבל זו עדיין תחבולתי במיוחד.
23/12/2008 17:45
הקישורים שנתת כולם שולחים לדף הראשי של הקהילות – לכן אין לי מושג באיזה אנציקלופדיה מדובר.
בויקיפדיה ובאנציקלופדיה היהודית באתר דעת מסתמכים על הכתוב בספר מלכים, לפי זה בת שבע היא ככל הנראה נכדתו של אחיתופל – ולא שום חיתי.
לגבי ציפורה – הרי היא גיורת, ורבים הסיפורים במדרשים עד כמה היתה צדקת גדולה (בהסתמכות ישירה על הפשט בתורה). אם תרצי, אפרט חלק.
עבר זמן, הספקתי לברר קצת מאז. מתוך כל ההסברים שמצאתי הסביר שבהם הוא – שסיפור יהודית הוא מעשיה ממקור לא ברור, שלא בטוח שהוא יהודי. אין לזה תימוכין היסטוריים תקפים והעיקר בסיפור הוא המסר. נראה שבגלל המסר הזה, הספר נכלל בספרים החיצוניים.
ויכוח אחר, אבל על רקע דומה – היה גם לגבי ספר איוב וגם לגבי ספרי חוכמה נוספים שבסופו של דבר לא נכללו בתנ"ך, חלקם אבדו מאז, לא ידוע על עותק כלשהו שלהם ששרד.
מדרשים לחנוכה
תודה לך, הינדיק, שהעלית סיפורה של חנה בת מתיתיהו כפי שמופיע במקורותינו
Creative Commons licensesGNU Free Documentation Licenseאירועי השעהאמונההאשה ביהדותהולופרנסחגיםחנוכהיהודיתעיד אל בנאת
רשומה קודמתכספו של חכם חחהרשומה הבאהפרוייקט חנוכה באמצע הדרך: חג שמח!
3 תגובות על ״חנוכה – חג הבנות״
פינגבאק: חנוכה חג פמיניסטי לפי רבי קלמן וחנה זלדה | המקום הכי טוב: אמצע הדרך!
23/12/2014 ב- 8:16
האם ידוע לך למה יהודית כרתה את ראשו של השליט היוני לאחר שהשקתה אותו חלב ונרדם ?
ובכן… הם נפגשו. לאחר תקופה ארוכה שלא היה במחיצת נקבה, ההורמונים שלו התחילו לפעול. כמובן שרצה הנקה מפנקת… היא התחילה לשיר לו בתקוה שיבין את הרמז, נר לי נר לי… אבל האימפוטנט הזה המשיך את הדואט והכריז ,,דקיק"… דבר שלא היה מ'קובל עליה אחרי מה שכבר נתנה לו…