חרדה חברתית | מומחית מקצועית בחרדה חברתית - ד"ר עינת כהן
דף הבית » תחומי טיפול » חרדה חברתית
“אין זה משנה היכן אנו נימצאים הצל הדוהר לצידנו בהחלט הולך על ארבע”
(clarissa pincola estes)
מהי חרדה חברתית-
חרדה חברתית הינה הפרעה ממשית ומשמעותית של תחושות חרדה, אי-נוחות רבה ואף עזה במצבים המחייבים קשר עם הזולת. היא מתגברת בעת יצירת קשר עם אנשים זרים, כאשר הסובל מן ההפרעה נימצא במרכז תשומת- הלב. כאשר האדם חש כי כל העיניים מופנות אליו החרדה עלולה להביא להתקפים דמויי פניקה, הכוללים תסמינים כגון: דפיקות – לב, עילפון, קוצר נשימה ,הזעה, סחרחורת, בחילות, רעד, ותופעת ההסמקה – המציקה ביותר בהיותה גלוייה לעין הזולת.
המרכיב העיקרי בחרדה חברתית הינו חרדה חדה כי הזולת יישפוט את האדם, יבקרו או כי התנהגותו הוא עצמו עלולה לגרום לו למבוכה ולגיחוך. סביבתם עלולה להגדירם כמתנשאים, לא- חברתיים, וכן מופנמים, ביישניים, עדינים.
בפועל: הם מתקשים להישתתף בפעילות חברתית, להתחיל בקשר רומנטי, או חברי, לדבר בפני קבוצה, קהל ,לבקש עזרה ,או בקשה, לאכול או לשתות בנוכחות אחרים או זרים. זהו מעגל מסוכן – של הימנעות ,הצטמצמות, אי מיצוי יכולות – למרות פוטנציאל ולמרות רצון – עקב החרדה, דימוי עצמי ירוד, כעס עצמי, חוסר ביטחון עצמי וכו’.
כאשר החרדה הינה במידה המפריעה לתיפקוד היומיומי, במיגוון פעילויות, ותחומים, גורמת למצוקה לפגיעה תיפקודית,לחוסר מיצוי עצמי הצטמצמות חברתית – יש מקום לחשוב על טיפול.
שאלון ליבוביץ – הוא כלי איבחון ראשוני לחרדה חברתית. כדאי ורצוי להיעזר בו לשם סיוע בהערכה ראשונית של ההפרעה.
(ראה מצורף בקטיגוריית השאלונים).
האם היא מולדת? כתוצאה ממהלך חיים?כפי הניראה, קיים קשר לחוסר איזון במרכיב הסרוטונין, (אשר אף הוא, קשור אל הדיכאון), וכפי הניראה קיים גם אלמנט תורשתי.
מפני שאם ההורים סובלים מן ההפרעה קרוב לודאי כי גם הילדים יסבלו ממנה.
נשים סובלות מו ההפרעה יותר מגברים. בדרך –כלל מתחילה ההפרעה בגיל ההתבגרות או בגיל צעיר יותר.
טיפול בחרדה חברתית –
טיפול קוגניטיבי-התנהגותי – וטיפול “שיחתי” המלמד אנשים עם חרדה חברתית להגיב אחרת למצבים חברתיים. אחרת מאשר,
לפחד כי אחרים יישפטו אותו לחומרה,לגיחוך, וכי יימצא עצמו במצבי מבוכה. המטופל לומד כיצד טפוסי חשיבתו מוסיפים ואף יוצרים
את התסמינים של החרדה ואיך לשנות את דרכי החשיבה. משולבות בטיפול טכניקות של הרפייה, דימיון מודרך, וטכניקות היתנהגותיות
אחרות ואף e.m.d.r. כאשר המטופל לומד לזהות את התנהגויותיו התורמות לחרדה החברתית, וכן מהיכן נובעות, מתחיל פרק של מטלותחשיפה הדרגתית, מבוקרת, איטית למצבים חברתיים בפועל.
טיפול תרופתי – כאשר מסתמן וניקבע כי יש צורך לפי מידת החומרה ניתן גם להיעזר תרופתית בתכשירים נוגדי חרדה, דיכאון, וכפייתיות.