קדושי המסדר הבקטשי | טיולים בעולם
קדושי המסדר הבקטשי - טיולים לרחבי העולם
דף הבית > אסיה > טורקיה > בקטשים בטורקיה > קדושי המסדר הבקטשי
קדושי המסדר הבקטשי.
אימא האנה:
כשהגיע הקדוש האגי בקטש לכפר הקטן קרהויוק בקפדוקיה, אימצה אותו אישה שנקראה "האנה" – שזה אימא בתורכית. הוא הפך אותה לתלמידה שלו, נתן לה את הנסיב, ולימים, כשהוא מת, היא חינכה את היורש שלו – עבדול מוסה, וגם את הבא אחריו – קירגיקוז סולטן. מאז ועד היום, בחלק מהטקות, אדם צריך גם בבא בדרך וגם האנה, או במילים אחרות: גם אבא וגם אימא, שמחליפים את האבא והאימא הטבעיים...
בדרך כלל דמות האב זה הבבה, שתפקידו זה אף מופיע בשמו, ודמות האם זה הרהבר, מעין אחראי על החניך, שדואג לכל מחסורו, הרהבר נחשב לאימא הרוחנית למרות שהוא זכר. האב הוא הבבה, ויחד עם זאת יש בו גם תכונות אימהיות, על כובעו יש סמל של סוס ים, מתוך מחשבה שסוס ים זה החיה היחידה שבה הזכר מוליד צאצאים.
פגשתי כאלו האומרים שיש גם אימא נשית, בדמות של האנות שונות, נשים קדושות, שמשגיחות על החניכים ומלמדות אותם פרק בהלכי הדת מהצד של ההתנהגות ואדהב – ההתנהגות הנכונה.
האגי בקטשי, אם כן, לימד את התורה להאנה והיא לימדה את עבדול מוסה, הוא היה משורר. תלמידו היה קיגוסוז עבדל, שגם הוא היה משורר.
קייגוסוז סולטאן.
קייגוסוז סולטאן היה נסיך, בן לאחת הממלכות המקומיות בדרום תורכיה. הוא עסק באחד מ3 ההנאות המותרות למוסלמי (ציד, חץ וקשת, סקס), ובעודו צד באזור קפדוקיה ירה בחץ בצבי. הצבי הפצוע ברח לתוך הטקה של הבקטשים בהאגי בקטש. קייגוסוז הנסער דפק על דלת הטקה ודרש שהצבי יוסגר לידיו. ראש המסדר באותה תקופה – עבדול מוסה יצא אליו, וקרא לו להיכנס אחריו אל הטקה. כשהגיעו לחדר הפנימי הוא השיל את מעילו והראה לקייגוסוז חץ שתקוע בחזהו. "האם זה החץ שירית"? שאל.
לשמע שאלה זו התעלף קייגוסוז. למורים הבקטשים יש יכולת לשנות צורה, ולכן הם נקראים "עבדל", מלשון שינוי. אחד הצורות שהם אוהבים להשתנות אליה זה צורה של צבי, ולכן ראש צבי נתלה ליד האח בטקות של הבקטישים. קייגוסוז הבין שהצבי שהוא ירה בו היה למעשה ראש המסדר הבקטשי. כשהתעורר ביקש מחילה על מעשיו ולהתקבל לטקה של הבקטשים כחניך. שלחו אותו לחטוב עצים. יום אחד בהניפו גרזנו על עץ הוא שמע צעקה: "מדוע אתה הורג אותי"?
קייגוסוז הבין באחת את האחדות של הבריאה.
קייגוסוז סולטאן היה אדם בדרגה של מקורבין – קרוב לאלוהים. הוא היה ביחסים כה אינטימיים עם האל שיכל להחליף אתו דחקות מתוך חיבה.. ולכן כתב שירים כדלהלן:
גבוה מעל המרוממים, ראיתי,
אתה הבורא הכול יכול, אלוהים הגדול
העולם קורא עם מילים
אתה קורא את התנועות, אלוהים.
את יצרת עבדים מרדנים
באומרך, יהיה זה כך תמיד
אתה הצבת אותם שם.
אתה יצאת אל הגבול, אלוהים.
אתה יצרת גשר משערה
באומרך, יבואו העבדים ויחצו אותו
במקום זאת נעמוד כאן
אם אתה גיבור, עבור בעצמך, אלוהים.
אלו שהם גיבורים ידועים
זה וזה, הבן של זה וזה.
אין לך אימא ולא אבא
אתה דומה לילד ממזר, אלוהים.
אני קיגוסוז, מהדלת של החבר
משלוש מאות אלף הגביעים ביום.
הרם את המסך מבין הדברים,
הבה ונסתכל בפנים, אלוהים.
קיגוסוז סולטן.
מה שקיגוסוז אומר הוא שהוא מפנה עורף לאלוהים של הסונים, האלוהים החיצוני שדמות אדם לו, ופונה אל האלוהים שהוא יודע שקיים בתוכו.
בטקות של הבקטישים ברחבי אלבניה יש תמונות של קיגוסוז סולטאן שנראה כמו חכם סיני רזה עם זקן ארוך שמסביבו חיות פרא רבות והוא מחזיק בידו מקל. החיות מסמלות את הנפס שלו, החלקים החייתים שבתוכו, שעליהם הצליח להשתלט. המקל את השלטון. קגוזוד נתפש בדמות חכם זן סיני. אדם שהגיע לרמת קירבה כה גדולה עם אלוהים שהוא מרשה לעצמו לריב איתו.
קייגוסוז סולטן נשלח על ידי עבדול מוסה לקהיר שבמצרים, להקים שם טקה, שהפכה להיות חשובה מאד בעולם הבקטישי. בשנות החמישים, התכנסו בטקה בקהיר בכירי המסדר בכדי לבחור את היורש, אך זמן קצר לאחר מכן, לאחר המהפכה של גמאל עבדול נאצר וחבריו, סגרו השלטונות את הטקה והיום היא חורבה.
בלים סולטאן.
מי שלמעשה נותן את הדחיפה הממשית להקמת המסדר ונחשב למייסד השני של המסדר הוא אדם בשם בלים סולטאן שחי במאה ה15 באיסטנבול. שמו נגזר מהמילה - "בל" - דבש בתורכית, לפי האגדה אמו התעברה מדבש שהוכנס לפיה על ידי אחד הקדושים הבקטישיים.
בלים סולטאן נחשב על ידי הבקטשים לאבא השני של המסדר, המנהג של קהילות דרווישים בקטישים רווקים התחיל ממנו.
שלוש מאות הקדושים.
ישנם שלוש מאות אנשים שיש להם את היכולת להשתנות ממצבם הארצי למצב של הוויה מלאכית. אחד מאלו יכול לדבר עם אדם ולפתע לשנות את לבושו, לקחת אותו ביד ולהוביל את חברו במסע דרך ספירות אל נוכחות האל. אחד מהשלוש מאות נקרא הקוטב, כשהוא מת בוחרים מחליף מבין השלושה הקרובים אליו, אליהם בוחרים מבין השבע שבאים אחר כך בדירוג, ואל השבע בוחרים מבין השלוש מאות. הם נקראים אבדל.
"אבדל" מלשון – בדלי – שינוי. שלוש מאות הקדושים הם השליטים האמיתיים של חיי אנוש, חלק מעם, לעיתים, אף לא מודע לכך שהם במצב זה ושהם קדושים.
שאלו את מוחמד: "מה היא הדת שלך?"
והוא ענה: "הדת שלי היא הדת של ישו."
"ומה היא הדת של ישו?"
"הדת של ישו היא הדת של משה"
"ומה היא הדת של משה?"
"הדת של משה היא הדת של נוח"
"ומה היא הדת של נוח?"
"הדת של נוח היא הדת של אדם".
"ומה היא הדת של אדם?"
"הדת של אדם היא הדת שלי".
הקדושים – מתוך שירים בקטישיים כפי שתורגמו בפסטיבל
"ישנם הרבה קדושים.
יש את התנך, הברית החדשה והקוראן.
למשה לא היה ריב עם ישוע, לישוע לא היה ריב עם מוחמד
מי הם אלו שמפיצים שנאה בלבבות?
מי אמר שמותר להרוג בשם הדת?
לכובע של הדת יש שישים ושש אלף שש מאות שישים ושש קצוות.
מי אמר שיש רק חמש מצוות?"