522ad506404051a5ed7fd168ea97acad
hey jeg er en pige på 17 som er i 2mdr.  

min partner er ikke lige det man kan kalde for en "far".  

han har været mig utro ret mange gang og er til party´s hver eneste weekend...!  

og jeg har knap nok selv styre på mit liv!  

jeg synes jeg er alt for ung til at få et barn!  

men hvad skal jeg gør!
help me
=======


superdebat.dk
2021.25
Du skal i hvertfald tale med din mor om det her. Hun bliver sikkert ked af det, og vred, for dernæst at blive ked af det igen. Men når hun er kommet over det, så vil hun sikkert være 100% bag dig, uanset hvad.  

Du skal handle hurtigt, eftersom der er en minimums grænse for abort. Jeg siger ikke, at du skal have en abort. Det er dog en mulighed.Og gutten der har intet som helst at sige.(tjah...du skal overveje , om du overhovedet vil fortælle ham, at du er gravid.)  

Du kan også vælge barnet. Du kan bort adoptere dit barn. Men det er nemt at sige. Når du ligger der på hospitalet, med det nye liv foran dig....  

Du kan være enlig mor. Andre har gjort det. Men det er heller ikke nemt, eftersom du skal pas på barnet og skolegang....  

Snak med din mor. Det er nok det du skal lige nu.  

Knus fra Århus
oh no...
--------


Hej!  

Jeg vil gerne fortælle dig min historie, for forhåbenligt på den måde at kunne give dig et indblik.  

Jeg blev mor som 18 årige og igen som 22. Mine børn har den sammen far. Efter 6 år er vi ikke sammen idag (en beslutning jeg tog for 3 år siden). Jeg har to dejlige unger (som elsker deres far), som jeg ikke ville bytte for noget som helst i verden. Men havde jeg vidst dengang hvad jeg ved nu. Ville jeg aldrig ha spruget ud i det (dengang var jeg nok været mere naiv end realistisk).   

Jeg er idag 25. Har taget HF, handelsskolen og er nu igang med en vidergående uddannelse. Er selvfølgelig stolt af at overkomme alt dette (men det er der jo også andre der har gjort) men man lever med en dårlig samvittighed over sine børn for den tid man gerne vil ha til dem er der ikke og omvendt over for studiet - det er svært at dele sol og vand lige. Det at mor og far ikke bor sammen gør også tingene mere besværlig - især hvis faren er en man ønsker hen hvor peberet gror. Som din kærste var min heller ikke klar til at blive far. Han ville bare ikke indrømme det. Han gik i byen, var ikke intresseret i at deltage eller vise opmærksomhed der hjemme, tog alting forgivet (hvilke han godt kan se idag). Det er enormt hårdt at være gravid med en der ikke ønsker det barn man skal ha sammne og ikke ønsker at deltag i undersøgelser osv. Og en at del oplevelserne med har man brug for - især faren.  

Jeg fortryder ikke at have fået børn men manden jeg har fået dem med.   

Alle kan klare at være enlig mor, men er du klar til at dele dit pussebarn med en som i virkelighed hverken er klar eller ønsker at blive far - hvilke forbillede vil han være for jeres barn?  

Jeg vil ikke sidde her og sige du skal vælge at få en abort men synes også det ville være forkert at sige alt er lyserødt og hvis andre kan kan du også osv osv. Der er så mange ting der spiller ind og hvis du allered nu ved at han ikke er far matriale, så synes jeg du skulle vente med at gi den gave som et barn er til en anden.  

Det er selvfølgelig overvejelser der tager tid og tiden er det småt med.  

Husk at kun du kan træffe den beslutning der er den rette for dig.   

Held og lykke  

knus fra Nadja  


Tænk på fremtiden!!
-------------------


Kære Chicka vejle  

Nu er jeg personlig imod abort og er af den mening at der altid er en anden mulighed såsom adoption.  

Jeg har selv en lille dreng på 8 måneder og barnets far er ikke særlig meget inde i billedet, det er da utrolig trist men tilgengæld har han sin momor, morfar, morbror, faster, farbror sin farmor og farfar og selvfølgelig hans mor som er der for ham altid og som elsker ham utrolig højt, dermed ikke sagt at hans far ikke elsker ham han er bare ikke helt klar til at tage ansvaret.  

Det jeg mener med det er at dig og barnet sagtens skal kunne klare jer uden faren.  

Hvis du ønsker at give den største gave ud skulle du vælge at føde det lille mennesker som du er igang med at skabe i din mave, og så muligvis give det op til adoption, så har den ´nemlig selv rettigheden til senere at bestemme om den ville lærer sin rigtige mor at kende og med den tid er du blevet ældre og forhåbenlig har du fået mere styr på dit liv.  

Gør ikke noget du senere hen vil fortryde...giv dit barn en chance..  

Knus moren
Tænk på barnet
--------------


Hejsa, den er ikke go den med du er gravid som 17 årige.. Jeg har selv været gravid som 17 årige, men valgte at få en abort, da jeg ikke havde styr på mit liv, og faren var lidt ligesom dit barns far..  

Jeg synes du skal overveje det meget om du skal beholde det, Tænk over hvad du vil ku tilbyde dit barn .. for du er selv et barn , som ikke har oplevet de vilde goé unge dage man kan få ...  

Du kommer til at fortryde det om nogen år, måske ikke at du fik det barn men at du ik havde ventet nogen år.. Nu er det sådan at jeg så blev gravid igen da jeg var 18 år... jeg valgte så at beholde det da mig og min kæreste havde det godt sammen og vidste at vi ville være i stand til at forsørge det! da min lkæreste er uddannet kok, så er han jo ikke så meget hjemme, og jeg må stå til ansvar for at min søn har det godt.. Det er PISSE hårdt, og det kræver utroligt meget af en selv.. Man er nød til at opgive sit eget "liv" for ligesom at tage varer for at ens barn er i go behold og får det som han har brug for... Jeg sir det her for at hjælpe dig for det er ikke en dans på røde roser at have med et barn at gøre.. Jeg kan ikke bare skride i byen og feste sammen med vennerne, mit liv er lige begyndt jeg er 20 år.. jeg sidder hjemme hver weekend mens mine venner lever deres vilde dage, og det er sku trist at se at verden bare passere fordi, uden jeg kan være med til at gi det et ekstra kick ...   

Men du må sandelig ikke tro at det er trist at ha et barn , der er mange spændene ting at opleve, når han begynder at gå begynder at snakke, man blir helt stolt af sig selv :O) ... Nå men hvis du har brug for en at snakke med om det, så er du velkommen til at sende mig en mail på xstreambabe@jubiimail.dk  

Mange kærlige og varme sommerhilsner fra XstreamIce
17 år!!!
--------


Hejsa  

"jeg har knap nok selv styr på mit liv" det skriver du og det er måske dit svar. du skal tænke frem i tiden. tænke på hvordan dit barn vil blive, hvilken baggrund det vil havd. find ud af om du vil vente med børn. om han skal have lov til at være far. om barnet skal have sådan en far. du kan være meget moden af din alder. du ermåske lige som en på 28. Man kan finde nogle på 28 som opfører sig som en på 12. og de vælger at få børn. så din alder er kun vigtig på det område med uddanelsen. og dit eget liv. for hvis du ikke er glad/tilfreds med livet osv. så bliver barnet usikker og tror det er hendes/hans skyld. så tænk. og find ud af om du muligvis har en ældre person som selv har børn ( helst voksne børn) som er klar til at hjælpe dig.  

held og lykke.   

knuz pus
tænk
----


jeg er i mod abort men du må selv bestemme,jeg syndes abort er mord også har min mor ikke abortered mig eller min storebror.jeg er ikke ret gammel.Min mor siger at det ikke er klogt at blive gravid som 17-19 årig hun var selv 19 år da hun fik min storebror.
til 17 årig pige
----------------


GLEM HAM...Nu det drejer sig om dig og dit barn.  

Have that baby, and then you should decide if you want to keep it or not. Adoption is always a possibilty. Even though you are only 17, that does`nt mean you would be a bad mother. Sometimes  

having a child at an early age can be very negative and sometimes it can be the best thing that ever happened to you. Kære chicka, du må ikke  

slå et liv ihjel, måske kan det lille baby være din bedst ven eller hjælpe en anden familie med deres livs onske
Forget that ASSHOLE
-------------------


hej sådan havde jeg det også da jeg blev gravid første gang jeg havde kendt min kærste i 14 dage da jeg blev gravid og han var også meget glad for sine druk ture men jeg tog det svære valg og gemmeførte gravidten det var hårdt selv om jeg var 20 år jeg havde lidt støtte men selv om det var/er hårdt må jeg indrømme at det har koste mange sved og tåre er det det hele værd der er ikke noget større end kærligheden i mellem mor og barn den dag i dag er jeg stadivæk sammen med kærsten han vendte sig 100% da jeg fik den første så nu har vi fået en til men mit råd til dig er følg dit hjerte så kan det ikke gå galt held og lykke knus mor til to
følg dit hjerte
---------------


Hey you...  

Du må fortælle ham det, og hvis han ikke er stor nok til at tage det ansvar ( Hvis du altså vælger og beholde barnet) så fuck ham. Lyt til dit hjerte, så finder du nok ud af det...  

Held og lykke   

 Mange knus fra louise
Fuck ham...
-----------


Hej  

Først og fremmest skal du finde ud af om du vil ha' et barn nu. ?  

Derefter skal du finde ud af om Faderen vil,,,  

umiddelbart lyder det ikke som om du kan bruge ham til noget. !  

At få et barn er et stort ansvar og kræver utroligt meget af dig, også når du er meget træt og ikke gider mere,,,så tænk dig rigtig godt om  

en ekstra gang.  

Men som sagt du skal gøre som du føler inderst inde i dig selv. !  

Oftest ved man det jo godt...  

Peter
Gør som du føler
----------------


Så få dog den abort, fri dig selv og staten for yderligere udgifter til et *uheld* som det må være.  

Tving kæresten til at bruge kondom, på tide mændene står ved deres ansvar.  

Men piger ...at blive gravid i så ung en alder, det er både umoderne og blondine dumt.
Fri abort...hurra
-----------------

