a0d737a548e86f2501b434acf8c5745f

 Hej.   

Jeg har et lille problem  

Jeg har skrevet med denne dreng i 1,5 år nu  

Og vi har sådan ca. skrevet hver dag i et år, og når jeg siger hver dag var det hver dag.  

Jeg har altid virkeligt holdt af ham, og hans humør.   

Jeg føler nærmest at vi er skabt for hinanden, vi har kunnet skrive i timer uafbrudt om verdens mærkeligste ting. Og så har vi lavet alt muligt andet online med hinanden..  

Men jeg har aldrig mødt ham i virkeligheden, vi har kun snakket en gang over telefonen  

  

Den ting er at jeg ikke havde set ham nogensinde før for nyligt, da jeg fandt ham tilfældigt på facebook. Og han er virkeligt meget pænere end jeg troede, det er vildt nok at jeg ikke havde brug for at se ham, for ligemeget hvad var han stadig en af mine tætteste personer.  

  

Men nu er vi så småt begyndt at miste kontakten pga efterskole. Men efter at jeg så hvem han var for nyligt, er jeg virkeligt blevet mere forelsket. Det gør helt ondt at man ikke kan være sammen med personen. Men jeg ved ikke hvordan jeg skal forholde mig til det  

  

Inderst inde ville jeg virkeligt gerne møde ham, men ved ikke hvordan han har det med det. Jeg tror at han ville synes at det var en smule akavet. Og så bor han rimeligt langt væk fra mig.   

Og det jeg er mest bange for er at hvis vi mødes, om mit synspunkt til ham og omvendt, ville blive forandret til noget negativt.  

  

Jeg ved virkeligt ikke hvad jeg skal gøre. 
Er forvirret..
==============


ungzone.dk
2019.47

 Kære "Derp",   
Det lyder til at du er rigtig glad for denne her fyr og jeg tænker at hvis du ikke forsøger at gøre noget nu, vil du måske senere hen fortryde det. Umiddelbart tænker jeg, selvom jeg ved det lyder super skræmmende, kan du måske prøve at forslå ham at i mødes en dag, eller en weekend? Måske vil en af jeres forældre give jer et lift, hvis det er for langt selv at tage afsted :)Og det kan godt ske at han synes det er en smule akavet, men det kan man også sagtens forstå, når i aldrig har mødt hinanden, men jeg tænker, at hvis i så mødes, så kommer i hurtigt i snak, for tænk på hvor meget i har skrevet sammen det seneste 1,5 år. Så kunne jeg ikke forestille mig at i slet ikke havde noget at sige til hinanden, når i så sås. Men jeg tænker at hvis du selv er klar på det og godt kan lide ham, hvilket det lyder som, er det så ikke måske nu du skal tage chancen med ham og prøve at høre om han vil ses? Måske er det netop det han har ventet på, men uanset hvad, kan du få noget afklaring på hvor i står henne med hinanden:) Og at du er bange for at det vender sig til noget negativt, det er desværre ikke noget man selv kan være herre over, men i forhold til at i har kunne snakke så godt sammen online i så lang tid, så kunne jeg ikke forestille mig at det ville blive vendt til noget negativt. Og hvis det nu alligevel skulle gå hen og blive det, så har du i hvert fald gjort et forsøg og så tror jeg ikke du vil fortryde noget, men tværtimod være glad og tilfreds med at du tog en chance:)  
Rigtig meget held og lykke med det  
  
Mvh. Charlotte amalie 

 Hej,   
Jeg kender nøjagtigt det "problem" du har. Der var også en gang den her fyr som jeg skrev med hele tiden, og som jeg ikke kendte. Det blev ret vildt til sidst og jeg var helt skudt i ham. Men som du også beskriver det der, gik det lidt i sig selv igen. Det var ret svært i starten, men det var lige som om at sådan skulle det være.  
Nogen gange har man tendens til at blive forelsket i situationen mere end i personen - og især når man ikke  kender personen rigtigt, altså at du ikke har mødt ham face to face. Jeg tror du virkelig skal tænke dig om inden du beslutter dig for om du vil møde ham. Som du selv siger er det ikke sikkert han lige har lyst til det og for det andet, som du selv siger, bor han langt væk. Hvis i gør det skal de i hvert fald være på neutral grund, altså vælge en by der ligger midt imellem og så tilbringe nogle timer sammen der.  
Men husk at tænke dig om.Giv det lidt tid, for det kan også være det er ved at gå i sig selv igen, fordi han måske ikke er interesseret mere.   
  
Held og lykke fra  
Charlotte   
 