05c3951214677b320e2178006f52ab24

Hej jeg står i en lidt fortvivlet situation.

For 2 år siden fandt min kæreste og jeg sammen. Det føles 100% rigtigt lige med det samme, og det føles så rigtigt når vi brugte tid sammen. Dog var der hos mig lidt tvivl i om det kun føles rigtigt, fordi ham og jeg var var så ens, og havde et fantastik venskab, eller om det var fordi vi også fungerede som kærester. 

Jeg valgte at give det en chance, og efter ikke ret lang tid flyttede vi sammen. Jeg har aldrig troet det var så nemt at bo med en, og have et forhold hvor man bare ville det de samme ting. Problemet opstod så for omkring et år siden, hvor jeg bare lidt mistede lysten til sex generelt, og vi var derfor ikke særligt meget sammen. Efter nogle måneder møder jeg så den her fyr, som bare slå benene væk under mig, jeg kunne mærke at der med det samme var noget ved ham. Og jeg havde lyst til at kysse og have sex med ham ( men ikke med min kæreste).

Jeg prøvede at have sex med min kæreste igen, for at få følelserne og intimiteten frem, og for hans skyld, men jeg begyndte bare at græde og fik det vildt dårligt med mig selv, så vi valgte at stoppe sexen, og har derfor ikke haft sex i flere måneder .Vi snakker tit om følelser, sex og bare vores forhold generelt, og vi har altid været gode til at snakke. 

Derefter var jeg til en fast, hvor jeg mødte ham den anden fyr igen, efter lidt tid pause i vores kontakt. Det ene førte til det andet, og jeg endte med at kysse med ham fyren. Det var så rart, og jeg kunne ikke få ham ud af mit hoved. Jeg fortalte  dog alt til min kæreste efter noget tid, og snakkede med ham om følelserne for den anden fyr, fortalte om kysset og at jeg havde skrevet med ham den anden. Han blev selvfølgelig trist, men ville gerne kæmpe for forholdet og for mig og ikke bare give op. 

Kan ikke forestille mig ikke at skulle være med min kæreste, og tanken om at være med en fyr, som bare føles så perfekt for mig er rart, men kan ikke lade vær med at tænke over jeg ikke har lyst til hverken sex eller andet kærtegn og har ikke haft det i en evighed, og ligemeget hvormeget jeg prøver kan jeg ikke glemme den anden fyr (trods at det er næsten 1 år siden jeg først mødte ham.) Jeg begynder at græde ved tanken om at ham den anden har mulighed for at være sammen med en, for kan ikke lide tanken om ham med en anden, men på samme tid vil jeg ikke give slip på det jeg har.  

Ved ikke hvad jeg skal gøre, føler mig tomt inden i, og græder næsten hele tiden, og dette har stået på de sidste 2 måneder. Min familie elsker og forguder min kæreste, og jeg elsker også ham og hans person, men føler også et kæmpe behov for luft, og for at komme ud og være "fri" og finde mig selv igen. Så kan ikke finde ud af om det ville være det bedste at gå fra ham, eller om det er muligt at genfinde kærligheden igen. Eller om når jeg er så vild med en anden som jeg er, så kan jeg ikke fortsætte i forholdet. 

 
Skal jeg gå fra ham?
====================


ungzone.dk
2020.45

Hej 

Jeg kan godt forstå din situation. Jeg vil lige rose dig for at komme ud med dine følelser og samtidig lade dig vide, at der er intet bedre end at skrive og tale om sine følelser med andre. Det er nemlig ikke lige til at se eller vide hvad man vil når man bliver påvirket af sine følelser.   
  
Hvad jeg kan læse, så har du allerede prøvet at genfinde kærligheden med din kæreste, men det mislykkedes. Du har ikke haft lysten til det intime og det er selvfølgelig ikke det alt afgørende i et forhold, men det har selvfølgelig en påvirkning. Du gør det også klart i din besked samtidig med at du skriver at du har prøvet at have sex efterfølgende men det gjorde dig utilpas. Allerede der, er det rigtig svært hvis lysten allerede er forsvundet om man vil indse det eller ej.   
Samtidig så fortæller du, at i ligner hinanden på mange punkter og fungerer rigtig godt sammen, men det er ikke nok siden lysten er forsvundet når du endda har prøvet. Det betyder ikke at du ikke elsker ham eller holder af ham, men det virker igen også til at nogle af følelserne for ham er forsvundet. Men sådan er det med kærligheden for følelser kan komme som de kan gå.   
  
Men så nævner du ham den anden fyr der pludselig fanger din opmærksomhed og den lyst du mistede til din kæreste, kommer frem når du ser og tænker på ham den anden. Jeg synes virkelig du skal have respekt for at du er ærlig og fortæller din kæreste om det. For jeg mener personligt at lige meget hvor ondt sandheden gør, så er det rette at fortælle det. Det gør du også og det skal du ikke have dårlig samvittighed over, for du er ærlig. Jeg føler lidt i din besked, at du har gjort alt hvad du kan ift din kæreste og dit forhold, men som du skriver i slutningen af beskeden, at du også føler et kæmpe behov for luft og til at være dig selv. Den tankegang er der intet galt i og jeg synes selv den er meget sund.   
Det kan jo være at du inderst inde uden at sige det højt for dig selv har følt det i noget tid, at du gerne vil værne om dig selv. Måske er det derfor at du mister lysten samt dine tanker og følelser søger hen mod en anden end din kæreste.   
  
Det er selvfølgelige også vigtigt, at du tager hensyn til din kæreste for hvis han gerne vil kæmpe for dig og du inderst inde tænker på en anden og ikke har de samme følelser længere så er det bedre at ende tingene så han kan få lov til at komme videre, det fortjener alle. Nogle gange er man nødt til at se fra andres perspektiver og synsvinkler for selv at finde ud af om det man gør er fair eller om man selv ville acceptere eller hvad man ville gøre hvis man stod i den andens situation. I sidste ende er det kun dig der ved hvad du egentlig vil og føler.   
  
Jeg håber du fik svar på dit spørgsmål ellers er du velkommen til at skrive igen.   
  
Vh. Rebecca

 

Kære du, 

Jeg kan så godt forstå, at det er en sindssygt svær situation at stå i. Og jeg forstår virkelig godt, at du er ked af det. Det må fylde så meget i dine tanker det her dilemma, du er havnet i... og det er jo ikke til at holde ud i længden.

Når jeg læser din besked, må jeg dog være ærlig at sige, at jeg ikke er meget i tvivl om, hvad der er den bedste beslutning for dig. Jeg tror, at du er nødt til at gå fra din kæreste.

Jeg ved godt, at det er en så stor og svær beslutning at tage - især når du stadig holder så meget af ham, og når han ikke rigtig har gjort noget bestemt, som gør, at du vil gå fra ham. Alligevel føler jeg, at det er den rigtige beslutning for dig. For det lyder ikke som om, at du er forelsket i ham mere. De grunde, du kommer med, om at dine familie elsker ham, at I passer så godt sammen osv... De grunde er ikke gode nok til at blive sammen med ham. Det der betyder mere, end alle de grunde til sammen, det er om du er forelsket i ham. Og ja, man kan godt elske nogen uden at være forelsket i ham - og det lyder til, at det er tilfældet her. Det er nok også årsagen til, at du ikke har lyst til at være intim med ham mere. Lysten til intimitet kan selvfølgelig gå op og ned, men det lyder som om, at din lyst har været helt i bund meget længe - og kun når det gælder din kæreste. Derfor får jeg helt klart det indtryk, at de følelser, du engang havde for ham, de ikke er der længere og muligvis heller ikke kommer tilbage, eftersom du har haft det sådan i så lang tid...

Det er selvfølgelig helt op til dig, hvad du gør, og jeg vil bare anbefale dig virkelig at mærke efter, hvad du har lyst til. Men det er ikke holdbart, at du skal gå og være så ked af det. Og selvom at du nok også bliver rigtig ked af det, hvis du går fra din kæreste, så tror jeg også på, at det vil være en lettelse, og at det vil gå over igen.

Jeg synes desuden, at han lyder spændende, ham den anden fyr. Han sætter helt klart nogle følelser igang hos dig, som du ikke har mærket i noget tid. Så det synes jeg da, at du skal udforske - hvis og når du er gået fra din kæreste. Men uanset om det fungerer med den anden fyr eller ej, så er det i hvert fald mit indtryk, at det er bedst for jer begge (din kæreste og dig selv), hvis du går fra ham, så du kan komme ud og finde ud af, hvad det er, du har brug for, og så du kan blive glad igen :-)  


 

Jeg håber, mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben

 