e7af8c00a5b64065729643f9d370e23c

 Hej,  

  

Jeg er en pige på 23, og jeg skriver her fordi jeg ikke ved hvad jeg skal stille op med min dominerende 23 årige kæreste gennem et år.   

Han er helt vildt karismatisk, gudesmuk og veltalende, dén type fyr som alle drejer hovedet efter eller rødmer overfor: Kassedamen, buschaufføren, og resten af klodens kvinder. Bortset fra at hans sociale skills er på det højeste er han også rig, sjov og fysisk og psysisk stærk. Han har for kort tid siden startet sin egen virksomhed helt fra bunden og helt alene.   

  

Nu til vores parforhold. Ja, med de ovenstående kvaliteter ved jeg at jeg er heldig han har valgt mig og droppet vanen med en ny pige hver weekend. MEN - samtidig med at jeg elsker ham, hader jeg ham også. Når vi har det godt er der ingen problemer, men så snart der er anledning til en konflikt, størrelse ligegyldig, bryder helvede altid løs:   

  

Han taler ned til mig, siger at jeg skal betragte det som en gave at få lov til at være sammen med "ham der kan få hvem som helst" og derfor adlyde og bøje hovedet. Han siger at vi ikke er ligestillede og at han er mig overlegen fra naturens side. Derfor bør jeg indordne mig hans regler. En rigtig macho mand ja. Jeg betaler ikke nogen husleje, den klarer han alene da han synes det er mandens opgave at tage sig af kvinden. Til gengæld forventer han at hans ord er lov.   

  

Eksempler: For et par uger siden skulle jeg hjem til en veninde der bor 30 min med toget fra os, det havde været aftalt i to uger og jeg havde ikke set hende eller nogen anden veninde i næsten 2 måneder. Dagen inden, fredag, modtager jeg en sms fra ham hvor der står "Vi bliver nødt til at arbejde på mit skolearbejde i denne weekend, jeg skal have 2 sider klar til tirsdag". Dertil svarer jeg "ok, det ordner vi på søndag, det vil max tage 2 timer. Imorgen har jeg en aftale med Anne. Derefter bryder helvede løs, og han tvinger mig til at aflyse min aftale for at hjælpe ham med hans lektier, med bl.a. ordene "Bare ærgerligt, hvis du ikke aflyser slår jeg op. Tænk at du vælger din veninde over mig, nu kan jeg igen se hvilken slags person du er, egoistiske idiot, tænk at man kan være så selvcentreret". Jeg ender med at skrive hans opgave tidlig lørdag morgen og derefter tage hjem til min veninde. Roen varede dog ikke længe da han tvinger mig til at komme hjem efter et par timer. Endnu et skænderi hvori han kalder mig egoist, idiot, sindssyg, ingenting uden ham. Derudover siger han ting som: "jeg kan sagtens erstatte dig", "jeg kan glemme dig på én dag", "du er kvinden, så du skal indordne dig min mentalitet, det er det kvinder gør" , "du skal lære at adlyde din mand", "du har ingen respekt" osv. Han googlet lidt, og givet ham diagnosen narcissist.   

  

Hertil skal det dog siges at ifølge "hans egen bog" opfører han sig til punkt og prikke: Han inviterer ikke hans venner herhjem, han sørger altid for min sikkerhed (betaler taxa fx) og vil sikre mig en sikker og stabil fremtid igennem hans firma. Et rigtigt ægteskab fra før anden verdenskrig.   

  

Derudover er der nogle andre "regler". Før ham havde jeg en tysk flirt, og må nu ikke lytte til tysk musik mere. Ingen kontakt med andre mænd. Ingen gå i byen med veninder, kun restauranter er tilladt. Ikke noget arbejde da jeg, hvis jeg ønsker at arbejde, skal arbejde for hans firma. De positive sider, udover vores gode periode, er at jeg trods alt går i skole og at han ikke læser mine beskeder, emails m.m.   

  

Hjælp mig, jeg ved ikke hvad jeg skal gøre med ham. At snakke virker i hvert fald ikke, han er urokkelig da han jo mener at han har ret i alt og jeg skal adlyde og lære. Han siger heller aldrig undskyld for noget selvom jeg siger at hans ord har såret mig, men blot at det kun er godt, så jeg kan lære hvordan tingene hænger sammen og udvikle mig i den rigtige retning. Vores sexliv fungerer fint og det gør vores daglige rutine også indtil vi er uenige om noget eller indtil jeg "er irriterende" (støvsuger, stiller for mange spørgsmål etc.) Det er rigtigt nok at han sikrer mig en fremtid og sikkerhed, men er det virkelig nok til at man kan se igennem fingrene med den daglige jargon hvor man bliver manipuleret og svinet til på den måde over den mindste ting?  

  

Kærlig hilsen, 23 årige Louise 
Dominerende kæreste
===================


ungzone.dk
2019.43

 Hej Louise  
Du starter med at beskrive din kæreste som den perfekte mand - indtil du begynder at beskrive hans personlighed. Efter min mening er personligheden langt vigtigere end alt det andet. Han lyder til at være meget selvoptaget og arrogant! Det lyder til, at han mener det helt seriøst, når han siger, at i ikke er ligestillede, hvilket jeg synes er en meget nedladende holdning at have. Det synes jeg ikke, at du skal finde dig i. Han er da ikke bedre end dig bare fordi han tjener flere penge, eller fordi han kan score hvem han vil. Det kan godt være, at mange piger vil falde for hans selvtillid til at starte med, men jeg tror sgu hurtigt at de ville falde fra igen, hvis de fandt ud af, hvordan han er som person.  
Det, at han forlanger, at du vælger ham og hans lektier frem for at ses med din veninde, viser jo at det er ham og ikke dig, der er egoistisk. Det lyder også til at han sætter alt for mange grænser for dig. Du skal da helt selv bestemme hvilken slags musik du vil høre, hvor du vil arbejde og om du vil gå i byen eller ej. Det er da ikke noget, han skal bestemme.  
Jeg synes ikke, at du skal finde dig i at blive svinet til på den måde, og du skal heller ikke finde dig i, at han får det til at lyde som om, at du er mindre værd end ham. Det lyder til at han har været heldig, og ikke omvendt. Mit råd til dig er at få benene på nakken. Det kan godt være at han kan sikre din fremtid, men du må gøre op med dig selv om en fremtid med ham og alle hans regler og mandschauvinistiske holdninger er det værd. Vil du kunne leve et langt og lykkeligt liv med ham, hvis han skal bestemme og fortælle dig hvad du skal og ikke skal, og på samme tid ser jer om uligestillede?  
Min svar til dit problem er vidst rimelig tydeligt, men du skal gøre det du føler mest for. Der er jo nogen, der ikke har noget imod at manden dominerer. Men jeg tror ikke, at du er en af dem. En anden ting du også må gøre op med er, hvad der er vigtigst for dig hos en mand. Er det hans status og udseende, eller er det hans personlighed? Hvis det er hans status og udseende, lyder det til at du har fundet den rette, men hvis det er hans personlighed, er han nok ikke manden for dig.   
Jeg håber, at mit svar kan hjælpe dig, og at du bliver lykkelig med eller uden ham. Held og lykke med det!  
  
Med venlig hilsen Camilla 

 Hej Louise,   
Vores førstehåndsindtryk giver mig en forforståelse af, at du fandt sammen med ham, fordi du - ligesom alle andre kvinder - faldt for ham på grund af hans udseende. En rig mand er for det meste altid attraktivt, og dét at han betaler er jo blot et plus. Men hvor langt vil du gå før det går galt?   

På nuværende tidspunkt både hader og elsker du ham. Alle forhold har deres gode perioder såvel som de dårlige. Hvordan reagerer du, når han kommer med sine trusler omkring at forlade dig? At han vil komme over dig på én dag? At han sagtens kan erstatte dig? Hvad vil du gøre, hvis han går fra dig? Lige nu får du alt betalt, du har intet arbejde, du må end ikke se dine veninder.   

Tænk over fremtiden - måske, måske ikke skal I have børn. Du skal sidde derhjemme og passe børnene, for du har intet arbejde - du må ikke tage ud med veninderne, for det tillader han ikke. Det hele lyder lidt som om, at han stadig ønsker at leve i det traditionsbundne samfund - dog uden han tillader dig venskaber.
Vores råd til dig er, at få det hele lidt på afstand, hvilket han som menneske bør respektere, såvel som du respekterer ham. Har du brug for ham eller er det sikkerheden du har brug for? Vil du ofre dine veninder for et forhold med ham?  

Ingen mennesker fortjener at blive behandlet på den måde, som han behandler dig på.
Vi håber du gør det rigtige.

Mvh,
Emilie & Jesper.  
 