61eab20904e4f5151c7951e202550d3d

 Hej, The Love,  
Det er første gang jeg skriver her, da Børnetelefonen har lukket. Jeg har været igennem rimelig meget her i 2013, med anoreksi, bagtale, brud, angst og depression. Jeg har siden fået hjælp og det hele så ud til at blive godt igen :) Vi er også flyttet for et halvtårstid siden - Ind i et vofællesskab. Jeg lagde mærke til en dreng på min alder, som konstant kiggede på mig, og da det sneede havde vi hele tiden sneboldkamp med hans venner. Vi har på ingen måde spurgt hinanden om K-ordet eller noget, men jeg troede bare at vi ligesom havde et eller sammen.  

Men en pige på min alder bor her også, men for det meste er hun hos sin mor. Men i hvert fald, så så jeg hende sammen med ham og hans venner, og de havde det sjovt og var sammen i flere timer, og de var udenfor og hyggede sig sammen indtil kl. 22 om aften! Vi har en hems hvor jeg var oppe på, med åben vindue og kunne høre dem snakke. Det lød fuldstændig som når jeg havde det sjovt med dem. Nu tvivler jeg på hvorhvidt han kan lide mig. Og jeg troede virkelig at vi havde stærke følelser for hinanden!   

  

Jeg har bare svært ved at klare det her, som jeg ville kalde et "Brud". Jeg var igennem det sidste sommer med min daværende kæreste på 15, da jeg kun var 11. Jeg havde det virkelig svært på den tid da det var oveni min spiseforstyrrelse, og jeg drak ikke vand 7 dage i træk efter det - Det var i sommerferien og MEGET varmt. Jeg troede lige at jeg var blevet rask fra min depression, men jeg cuttede i går fordi at jeg var så ulykkelig. Jeg err meget bange for at få tilbagefald.  
  

1000 gange undskyld for mit lange brev. Men hvad skal jeg gøre? Bide det i mig og bare sige at jeg er awesome uanset hvad, eller skal jeg tage det som et tegn, på at jeg er for følsom og jaloux til at have en kæreste? Er så i tvivl! Kh hende med det knuste hjerte. :'( 
Bange for tilbagefald
=====================


ungzone.dk
2019.47

 Kære du,  
  
Du skal slet ikke undskylde dit brev. Det er super godt, du skriver til os.  
Først og fremmest - hvor er det flot gået, at du har fået kæmpet dig ud af dine problemer! Stærkt!  
  
Du skal bestemt ikke føle, at du er forkert på den! Du er hverken for følsom eller jaloux til at have en kæreste. Det er helt forståeligt, at du bliver ked af det, og du må ikke lade en enkelt episode ødelægge dig. Rejs dig op igen! Du har tidligere vist, at du har styrken til at kæmpe dig ud af problemerne, og det kan du også gøre denne gang.   
Jeg forstår godt, du bliver ked af det, når han pludselig snakker meget med en anden pige, men når I ikke har haft et "rigtigt" forhold (altså har aftalt det), er det svært at gøre noget ved. Du har nok ikke rigtig grund til at blive sur på ham, for hvis han altid kun har betragtet dig som en god veninde, har han jo ikke gjort noget galt. Noget helt andet er, at det jo slet ikke er sikkert, at han har noget kørende med hende den anden pige. Måske er de bare gode venner?  
Prøv at se, hvordan tingene udvikler sig. Bare fordi han snakkede med hende den anden, betyder det jo ikke, at I ikke kan fortsætte med at snakke og hygge jer sammen.  
  
Hvis du er bange for at få tilbagefald, synes jeg, du skal tale med nogle af de voksne på bofællesskabet eller med nogle andre voksne, som du stoler på. Men husk, at der ikke er noget som helst forkert i den måde, situationen påvirker dig på. De fleste mennesker ville nok blive kede af det og sårede, hvis de oplevede det samme.   
  
Jeg ønsker dig alt det bedste og håber, du kan bruge mit råd.  
  
Masser af kærlige hilsner herfra  
/ Michala 