ef1efa4314272a7136358d855a6c0116
hei. jeg er en kvinne som lurte på om man kan ta med en 5 årig gutt til hudlegen for å få råd til å bremse tidlig grå hår? redd for at han kan få tidlig grått hår. faren fikk grått hår i 20 årene så kanskje det er arvelig eller ikke? han har arvet det av moren sin. jeg er 39 nå og er mørk blond.eller kan man ta blodprøve for å finne ut om han blir tidlig grå håret? hjelper re:nu age dufy med å bremse tidlig grått hår? håper du kan svare så godt du kan:)hilsen meg.
5-åring skal ikke forebygge grått hår!
lommelegen.no
2020.05
hei.du skal under ingen omstendighet ta med en frisk 5-åring til noen som helst lege. spesielt ikke hudlege, med målsetning å unngå grå hår som voksen. her må du tenke gjennom hvem sine behov og ønsker som ligger bak og motiverer for å tenke på å dra et friskt barn til lege. det er ikke hans ønske eller behov, det er som du har skjønt, dine tanker om grå hår. du synes det er ugreit, å få tidlig grå hår, men det er du og ikke han. det er ikke han skal eller trenger å mene noe om ennå i det hele tatt. han skal leve lykkelig uvitende i mange år, om muligheten for grå hår, -som heller ikke er en sykdom, men aldeles normalt. grå hår er, uansett alder, heller ikke et problem i seg selv, med mindre personen det gjelder velger å oppfatte det som et problem, slik du tenker om grått hår.det handler ikke om grå hår, men om hva man tenker om grå hår, og det skal han selv få ta stilling til, når eller hvis han får grå hår.friske personer, og i særdeleshet barn, skal ikke sykeliggjøres ved å gå til lege for ting som ikke har med sykdom å gjøre. det kan for han, som for oss alle, kommer dager hvor man er nødt til å gå til lege, og da gjelder det å ivareta alle dager en har som frisk og uten behov for lege, så lenge en er så lykkeig priviligeret en er, ved å være et friskt barn, eller å ha et friskt barn. det finnes ikke noe viktigere, det vet jeg du er enig med meg i.har du tenkt over hva slags signaleffekter du kan gi til ham, og selvbilde, helse, hva en skal tenke om sykdom, om grått hår osv, ved å ta han til legen?!? han skal da virkelig få lov til å ikke forholde seg til eventuelt fremtidig grått hår i en alder av fem.jeg tror også rimelig sikkert at enhver lege ville ha snakket rimelig tydelig til deg om disse tingene, om du hadde oppsøkt lege med denne problemstillingen, for et aldeles friskt barn.husk at idet du er til en legekonsultasjon, f.eks. en hudlege, så har du (her: han) blitt pasient, og det gjør noe med oss, ikke minst med et barn.det finnes forøvrig heller ingen medisinsk grunn til å gå til hudlege for dette, for der finnes ingen tiltak som kan iverksettes for å bremse utvikling av grått hår. det kommer når det kommer. det er genetisk ferdigprogrammert, og om han får grå hår i tjuaåra, så er det slik han er, og han er perfekt, uansett, det vet jeg at du som mor er meget enig med meg i. du skal ikke "lære" ham frykt for grå hår nå gjennom barndom og ungdom, ved så mye som å nevne det, problematisere det osv, for det kan skade ham mye, og han kan da ha "lært" å bli lei seg, når de første grå håra kommer.der finnes heller ingen tester, blodprøver eller noe som helst slik du spør om, for å finne ut om han blir tidlig grå.jeg vil innstendig anbefale deg å la denne friske fine gutten din få lov til å være barn, uten å "lære" slike problemstillinger av sin mor, og la ham få lov til å være frisk og ikke-pasient så lenge han er så heldig å få være det. han bør også få lov til å være ute å leke med andre barn, eller ha det fint på fanget ditt, den tiden du evt hadde tenkt å bruke på et legekontor, til som overhodet ikke er i hans interesse, men utelukkende din.jeg er klar over at jeg er ganske så "pekefinger-aktig" her, men det har jeg valgt ut fra viktigheten av at du må skjønne at hele denne problemstillingen er så feil som det går an, potensielt skadelig for barnet, og utelukkende motivert av dine personlige tanker om grått hår og at det er viktig å unngå. det er noe du tenker, ikke han, og du må for alt i verden ikke lære ham at det er noe man må unngå. hvis han skulle få grå hår i tjueåra, hvilket er genetisk mulig, så skal han få lov til å takle det slik han selv finner ut, og ikke med en ballast fra deg om at det er noe man for enhver pris må unngå. det er slett ikke negativt med grå hår, det er kun tanker om grått hår som kan være riktig ugreie.oppsummert: nevn dette aldri for ham. gå ikke til hudlege, både fordi det ikke finnes noe å gjøre og ingen tester å ta, og ikke minst for å ikke sykeliggjøre et friskt barn.produktet du har nevnt, kan jeg ikke tenke meg virker mot grå hår, for det er det ingen preparater som gjør, uansett om reklamen sier det motsatte. ha det bra, og for ordens skyld: jeg beklager min tydelighet her, men valgte å være det av hensyn til din sønn, noe jeg vet at du setter pris på. barna først, ikke sant! ?
hei.du skal under ingen omstendighet ta med en frisk 5-åring til noen som helst lege. spesielt ikke hudlege, med målsetning å unngå grå hår som voksen. her må du tenke gjennom hvem sine behov og ønsker som ligger bak og motiverer for å tenke på å dra et friskt barn til lege. det er ikke hans ønske eller behov, det er som du har skjønt, dine tanker om grå hår. du synes det er ugreit, å få tidlig grå hår, men det er du og ikke han. det er ikke han skal eller trenger å mene noe om ennå i det hele tatt. han skal leve lykkelig uvitende i mange år, om muligheten for grå hår, -som heller ikke er en sykdom, men aldeles normalt. grå hår er, uansett alder, heller ikke et problem i seg selv, med mindre personen det gjelder velger å oppfatte det som et problem, slik du tenker om grått hår.det handler ikke om grå hår, men om hva man tenker om grå hår, og det skal han selv få ta stilling til, når eller hvis han får grå hår.friske personer, og i særdeleshet barn, skal ikke sykeliggjøres ved å gå til lege for ting som ikke har med sykdom å gjøre. det kan for han, som for oss alle, kommer dager hvor man er nødt til å gå til lege, og da gjelder det å ivareta alle dager en har som frisk og uten behov for lege, så lenge en er så lykkeig priviligeret en er, ved å være et friskt barn, eller å ha et friskt barn. det finnes ikke noe viktigere, det vet jeg du er enig med meg i.har du tenkt over hva slags signaleffekter du kan gi til ham, og selvbilde, helse, hva en skal tenke om sykdom, om grått hår osv, ved å ta han til legen?!? han skal da virkelig få lov til å ikke forholde seg til eventuelt fremtidig grått hår i en alder av fem.jeg tror også rimelig sikkert at enhver lege ville ha snakket rimelig tydelig til deg om disse tingene, om du hadde oppsøkt lege med denne problemstillingen, for et aldeles friskt barn.husk at idet du er til en legekonsultasjon, f.eks. en hudlege, så har du (her: han) blitt pasient, og det gjør noe med oss, ikke minst med et barn.det finnes forøvrig heller ingen medisinsk grunn til å gå til hudlege for dette, for der finnes ingen tiltak som kan iverksettes for å bremse utvikling av grått hår. det kommer når det kommer. det er genetisk ferdigprogrammert, og om han får grå hår i tjuaåra, så er det slik han er, og han er perfekt, uansett, det vet jeg at du som mor er meget enig med meg i. du skal ikke "lære" ham frykt for grå hår nå gjennom barndom og ungdom, ved så mye som å nevne det, problematisere det osv, for det kan skade ham mye, og han kan da ha "lært" å bli lei seg, når de første grå håra kommer.der finnes heller ingen tester, blodprøver eller noe som helst slik du spør om, for å finne ut om han blir tidlig grå.jeg vil innstendig anbefale deg å la denne friske fine gutten din få lov til å være barn, uten å "lære" slike problemstillinger av sin mor, og la ham få lov til å være frisk og ikke-pasient så lenge han er så heldig å få være det. han bør også få lov til å være ute å leke med andre barn, eller ha det fint på fanget ditt, den tiden du evt hadde tenkt å bruke på et legekontor, til som overhodet ikke er i hans interesse, men utelukkende din.jeg er klar over at jeg er ganske så "pekefinger-aktig" her, men det har jeg valgt ut fra viktigheten av at du må skjønne at hele denne problemstillingen er så feil som det går an, potensielt skadelig for barnet, og utelukkende motivert av dine personlige tanker om grått hår og at det er viktig å unngå. det er noe du tenker, ikke han, og du må for alt i verden ikke lære ham at det er noe man må unngå. hvis han skulle få grå hår i tjueåra, hvilket er genetisk mulig, så skal han få lov til å takle det slik han selv finner ut, og ikke med en ballast fra deg om at det er noe man for enhver pris må unngå. det er slett ikke negativt med grå hår, det er kun tanker om grått hår som kan være riktig ugreie.oppsummert: nevn dette aldri for ham. gå ikke til hudlege, både fordi det ikke finnes noe å gjøre og ingen tester å ta, og ikke minst for å ikke sykeliggjøre et friskt barn.produktet du har nevnt, kan jeg ikke tenke meg virker mot grå hår, for det er det ingen preparater som gjør, uansett om reklamen sier det motsatte. ha det bra, og for ordens skyld: jeg beklager min tydelighet her, men valgte å være det av hensyn til din sønn, noe jeg vet at du setter pris på. barna først, ikke sant! ?