88355324208ebf47df4cde2f96fa8e47

 Hej Brevkasse, er en pige på 14 der det sidste lange stykke tid ikke har haft nogen at snakke med, ingen der har spurgt hvordan jeg egentlig har det, men har gået rundt og virket glad og smilt ud ad til, når jeg er kommet hjem har jeg grædt i flere timer og kradset voldsomt på min hud så der er kommet sår og ar. Har flere gange haft selvmords tanker, men vil aldrig gøre det overfor min familie og de personer der holder af mig (hvis der er det) da jeg syndes selvmord er egoistisk. Jeg har været stresset og haft det af helvede til det sidste lange stykke tid. Jeg ved ikke hvem jeg skal snakke med når ingen er interesserede i det. Skriver mest for at få det sagt da jeg føler jeg sidder og holder mange ting inde og kan ikke komme ud med det. Mvh pigen der er smadret indefra 
Livet gør ondt
==============


ungzone.dk
2020.29

 Hej med dig   
Først og fremmest hvor er det godt, at du åbner dig op, og fortæller nogen om hvordan du har det. Det her er det første skridt til, at du kan få det bedre - nemlig at tale med nogen om dine tanker og følelser.   
Det er aldrig nemt at være i sine teenager år, man har mange tanker om alting, og det kan være svært at få sat ord på dem. Jeg vil dog som det første sige, at med de tanker du går med, vil jeg mene, at du bør søge professionel hjælp. Det kan umiddelbart virke uoverskueligt, men det hele starter med, at du åbner op omkring, hvordan du har det, ligesom du har skrevet til os her på ungzone.   
Min bedste anbefaling til dig, selvom jeg ved det er svært, er, at fortælle dine forældre, hvilke tanker du går med. Selvom man er stresset og har nogle hårde perioder, er selvmordstanker i høj grad et tegn på, at man har det meget dårligt og virkelig har brug for hjælp fra andre. Dine forældre bekymrer sig helt sikkert om dig, og vil hjælpe dig til at komme til at snakke med nogen, der kan hjælpe dig på aller bedste vis.   
Du skal huske på at lige meget hvor hård en periode du går igennem nu, så skal alting nok løse sig. Alle har opture og nedture, og du har måske bare brug for en, der kan vise dig, hvordan du kan få det godt igen.   
Hvis du synes det er for svært at fortælle dine forældre, er der anonyme telefonlinjer, du kan ringe til. De vil også kunne hjælpe dig videre.  
Jeg håber, du vil følge mit råd og få åbnet op omkring dine tanker - dem bør man ikke gå alene med. Pas godt på dig selv.   
- Kristiane  