c5d79a512f753e2e514591f799f91dd1

Hej 

Jeg har lige fået mig en elevplads på en gård med malkekøer for en måned siden. Min kæreste og jeg er lige flyttet herop for en uge siden og jeg fortryder det allerede helt inde i hjertet. 

Dette er ikke noget for mig! Følte mig rigtig presset til at sige ja tak til denne elevplads. Men alle de tunge løft kan min dårlige ryg ikke klare (har haft brækket ryggen), samt er mit temperament ikke til at kunne arbejde med køer på denne måde. 

Jeg er sur, ked af det og frustreret. Har tidligere døjet med angst og depression.. tror desværre det er kommet tilbage.. 

Hvad skal jeg gøre? Min kæreste bliver rigtig sur og skuffet hvis jeg siger at det ikke er dette jeg vil, for så skal vi til og flytte ALLE vores ting igen.. og vi har ikke råd til indskud et nyt sted. 

Har bare f**cked alt op. Det er gået alt for hurtigt. 

Vil ikke mere.. 

 
Hvad skal jeg gøre??
====================


ungzone.dk
2020.34

 Hej

Du har ikke fucked up ved at sige ja til en beslutning som du følte dig presset til at tage. Hvis du førhen har haft depression og angst og du føler det er det samme du oplever nu, så skal du selvfølgelig ikke være der. 

Hvad angår din kæreste, så håber jeg at han tænker det vigtigste er at DU har det godt. Jeg synes du skal fortælle ham det hvordan du har det, det burde få ham til at forstå din beslutning. Jeg forstår godt det er en nederen situation i kommer til at stå i, men der er ikke noget vigtigere end ens helbred er i orden først. 

Det er helt okay at springe ud i noget og så føle det ikke er en. Du har prøvet det og det passer ikke til dig, hvilket er helt fair og det har du min respekt for. For hvis man prøver noget og finder ud af at man ikke vil det alligevel, så har du for det første lært og erfaret det, men samtidig så mærker du også efter hvordan du har det og hvis man får det psykisk dårligt så synes jeg ikke du skal udsætte dig selv for det. Igen du har ikke fucked noget op, du fandt bare ud af at det her ikke var dig. 

Jeg håber du fik svar på dit spørgsmål ellers er du velkommen til at skrive igen. 

Vh Rebecca 

 