ba8d1123074865eb16d426aff4e49e78

Min kæreste og jeg havde været sammen i 11 måneder, men i går valgte jeg at slå op. De to seneste uger følte jeg, at mine følelser var forsvundet for ham, og når jeg var sammen med ham, var jeg ikke mig selv, jeg var i dårligt humør, hvilket han også havde lagt mærke til. Når han f.eks. ville holde om mig havde jeg det underligt. Jeg følte, at jeg skjulte noget for ham, og bare lod som om. Så tog jeg beslutningen, at jeg ikke synes vi længere skulle være sammen. Vi mødtes, og jeg fortalte ham det. Vi begge to brud fuldstændig sammen. Vi aftalte at forblive venner, og jeg sagde, at han bare skulle bruge alt den tid han behøvede. Vi havde det rigtig godt sammen og holdte meget af hinanden, og vi have et super forhold til begge vores familier. Vi bor tæt på hinanden og går i samme skole, så vi plejer at følges, plus vi har mange fælles venner. 

Selvom det var mig der endte det, så græder jeg hele tiden. Jeg føler, at en del af mig er væk, og tænker hele tiden tilbage på de gode minder. Han var altid der for mig, og jeg tvivlede aldrig på ham. Men da jeg mistet følelserne vendte det hele. 

Hvad gør jeg nu? Har jeg fortrudt? 

 
Slået op med min kæreste
========================


ungzone.dk
2019.47

Hej du,

  
Jeg forstår godt, at det er en svær situation at stå i, men jeg synes alligevel, at det er flot at du fulgte dit hjerte. Nogle gange føles tingene bare ikke rigtige, og så skal man lytte til sig selv. Man kan dog godt "høre forkert" og måske har du, som du selv siger, fortrudt? Du nævner, at I har gode forhold til hinandens familier, bor tæt på hinanden, går i skole sammen og har mange fælles venner. Det er selvfølgelig mange gode ting, men ingen af dem signalerer et kæreste-forhold, men derimod et venne-forhold. Kan det være, at du og din ekskæreste egentlig er bedre som venner? Det sker til tider i forhold, at man opfører sig som venner og ikke mere end det, og så er det nok meningen, at man bare skal være venner. Det giver god mening, at du er ked af det og er berørt af situationen, for I har alligevel været sammen i 11 måneder. I har været gode venner, skabt gode minder og har det meste af tiden haft det vildt godt sammen. Derfor er det naturligt, at det er hårdt og det tror jeg næsten, at det er lidt i alle tilfælde, hvor man slår op med nogen. Derfor tror jeg umiddelbart ikke, at du har fortrudt, men bare at du savner ham og det I har haft sammen. Det er overhovedet ikke en dårlig ting og det er helt okay, at være ked af det over det. Hvis du dog stadig tror, at du har følelser for ham og vil være sammen med ham som en kæreste, så kan I jo prøve at arbejde på tingene. Romantikken kan godt forsvinde fra et forhold, og hverdagen blive for triviel. Det kan hjælpe at snakke om tingene og beslutte sig for, at gøre noget ved det. Det kan eksempelvis være at gå på flere dates, være mere alene sammen eller snakke mere om jeres følelser. Hvis du gerne vil fikse tingene og finde sammen med ham igen, er jeg sikker på, at det godt kan lykkedes at blive glad. Jeg synes dog, at du skal tænke grundigt over, om du bare savner ham som en ven og ikke som en kæreste eller om du har følelser for ham. Jeg håber, at du finder ud af det og kunne bruge mit svar til noget. 

  
- Benedicte 

Hej med dig.

  
Det lyder som om du har reageret på nogle signaler, din krop har sendt dig, og det er rigtig flot klaret! Det lyder som om du har håndteret det rigtig godt, og det er dejligt at høre, at I vil forsøge at forblive venner. 

Det er meget naturligt at være ked af det - uanset om man selv er den der har slået op. Du har jo, som du beskriver, haft det helt vildt godt med ham, så der er ikke noget underligt i, at du også er meget ked af det. Det er også ret normalt at mindes alle de gode ting, og komme til at tvivle på, om man har taget det rigtige valg. Især når I godt kan lide hinanden, og gerne vil bevare kontakten. Men her er det en god idé at huske på de signaler og følelser, som fik dig til at slå op i første omgang. Har du lyst til at være kærester med ham igen, med alt hvad det indebærer? Eller savner du hans selskab, fordi han er en sød dreng? Prøv at mærke efter indeni dig selv. Forandringer kan være svære, men nogle gange er de nødvendige for at noget endnu bedre kan blomstre. 

  
Jeg håber du kunne bruge svaret, og ellers er du velkommen til at skrive ind til Brevkassen igen :-)

Mange hilsner fra Regitze 

 

Kære du, 

Det er altid super hårdt at gå fra en kæreste - og det er uanset om det er dig eller ham, der tager beslutningen. Derfor kan jeg sagtens forstå, at du er utroligt ked af det lige nu. Han har tydeligvis været en stor del af dit liv de sidste mange måneder, og når han så ikke længere er her lige så meget, så føles det nok meget tomt og mærkeligt.

Men ud fra det, du skriver, så tror jeg, at det var den rigtige beslutning for jer begge at gå fra ham. Jeg kan selvfølgelig ikke sige, om dine følelser kunne være kommet tilbage, hvis du havde ventet, men min erfaring er, at når først følelserne er væk, så kommer de ikke tilbage. Derudover er det bestemt heller ikke rart for dig at være kærester med ham, når du føler, at du skjuler noget for ham, og når du ikke har lyst til at være tæt på ham osv. Hvis du valgte at gå tilbage til ham nu, tror jeg helt sikkert, at du ville have det på samme måde igen om meget kort tid. Jeg tror, at du igen ville mærke, at dine følelser for ham ikke er de samme, og igen føle at du "skjuler" noget for ham. 

Derfor vil jeg råde dig til at give dig selv lov til at være ked af det for nu. Jeg lover dig, at det bliver bedre med tiden. Du vil lære at være dig selv igen og efter noget tid, vil du føle dig hel igen. Det er jeg sikker på. Men lige nu er det meget naturligt, at synes, at det hele er trist og måske lidt ensomt. Bare tro på, at du ikke bliver ved med at være ked af det, og at det var for det bedste. 

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen. 

Hilsen Iben

  
 