Begrebet teoretisk kosmisk bevidsthed bliver nogle gange brugt i Martinus sammenhæng, men hvor skriver Martinus om det? Jeg mener at det er i logik, men jeg kan ikke finde det.
Hvor skriver Martinus om teoretisk kosmisk bevidsthed?
Mit bud er at det er ikke-selvoplevet.  
Det kan være forstået rent logisk at tingene må være på en bestemt måde og ad den vej være en kendsgerning, men det er ikke direkte oplevet eller "set".