
 Kære theLove  

  

Jeg har det rigtig svært med mit liv lige fortiden. Jeg føler mig ikke godt tilpas derhjemme, i skolen er der en lærer der flirter med mig, som jeg er virkelig tiltrukket af, men jeg ved at det er forkert og inden i er jeg bare ked af det hele tiden. Jeg vil ikke sige at jeg er selvmords truet men jeg er træt af livet, og jeg føler at alle overser mig og tror at jeg er så stærk, at jeg ikke har brug for hjælp. Især mine forældre. de tænker kun på min søster og hvordan hun har det. Det hele handler altid om hende. Men når det til gengæld handler om mig så er det fordi de skal hakke ned på de valg jeg træffer og de meninger jeg har. Jeg ved ikke hvordan jeg skal blive glad igen, få mere styr på mit liv, på ham læreren der gør min hverdag utrolig kompliceret og på mit forhold til mine forældre, som tror intet er galt andet end jeg har et problem med dem og tager mine valg for at træffe dem. Det gør jeg ikke, jeg vælger bare ud fra mine interesser og det er så fustrerende at hører at man gør det for at de skal blive såret.  

  

Jeg håber at i kan hjælpe mig. På forhånd tak!  

  

M.v.h. den fortvivlede 
Hvad skal jeg gøre???
=====================



 Hej,  
  
Du er i en periode i din liv hvor alting synes som om det skal ramle ned over hovedet på dig. Og det er altså helt normalt. Jeg har selv oplevet at der kom en overgang hvor alting bare var dårligt, jeg gjorde alting galt og alle var sure på mig. Noget af det var rigtigt andet var noget jeg selv bildte mig ind. Desuden er du(og jeg var) teenager hvilket altså slet ikke gør tingene nemmere!  
Du har selv en del af løsningen i det du skriver: "på mit forhold til mine forældre, som tror intet er galt andet end...". Dine forældre tror intet er galt. Du siger de ikke "ser" dig, men det kun handler om din søster. Vi mennesker kan ikke altid opfatte signaler, der sker så meget i vores liv at man ikke altid ser hvad der foregår rundt om en. Mit råd er altså først og fremmest at snakke med dine forældre. Fortæl dem at du er rigtig ked af det og hvordan du har det og at du altså ikke vælger de ting du gør for at ramme dem på nogen måde. Dine forældre vil helt sikkert kunne hjælpe og give dig den støtte du har brug for - men de har altså også brug for at vide at der rent faktisk er noget galt - og prøv så om du kan gøre det på en pæn måde ud at blive for "teenage agtig ;)"   
Med hensyn til din lærer, så har du ret i at hvis han flirter så er det helt forkert og skal stoppes. Men prøv en gang at ligge mærke til om det kun er med dig han gør det eller måske også med de andre piger - for det kan jo bare være sådan han er? Hvis det nu ikke er tilfældet kan det være en mulighed at snakke med rektor om det, som så kan sige det videre til ham. Det nytter jo ikke noget at du ikke kan koncentrere dig i hans timer.   
Held og lykke med det hele!  
  
Charlotte   
 