
 hej   

  

jeg skrive fordi jeg ikke hvad hvad jeg skal gøre af mig selv få jeg har ikke lyst til af lev mere   

  

men nu skal i hør hvorfor det  

  

jeg har hele mit liv næste ikke haft nogle venner og veninder og jeg er blevet mobbet jeg har bor på opholdssteder i 5 år og så flytte jeg i lejlighed men det gik ikke og så flytte jeg hjem igen men jeg er næste vær dag op og skændes med min mor og søster og jeg følge hele ikke at jeg er velkommen har hjem  

  

jeg har haft to veninder som har betyder rigtig meget for mig   

men for den en dag til den anden vil de ikke har noget af gøre med mig   

  

men her for ca 3 måned er jeg bygeten af snakke og skrive med en pige som er blivet en rigtig god veninder   

  

jeg hvad også hun ikke har det så nemt men når hun skriv i signe status om hun ikke har det godt og når jeg spøger om det så blive hun sur på mig vi har også været op og diskoteker får nogle uge siden vor hun sige at hun ikke vil snakke med mig i nogle dag og det gjord rigtig ondt på mig og det har jeg også fortalget hinde men jeg for bare ikke noget svar på på det når jeg sige hvad hun betyder for mig som en veninder  

  

  

men jeg hvad også godt hun er en del selvglad   

og jeg føre også tid det er mig det skal spøge om vi snakke samme over cam  

  

men nogle garen følge jeg bare ikke hun rigtig gider mig mere men magen af der følges komme også fra de to anden veninder jeg har harfts   

og det er første gagen at jeg har kun snakke og skrive sådan med nogle  

og jeg snakke rigtig godt med hind og jeg er van til at bliver afvist   

  

og jeg er byget på at skære i mig selv i den sidste måden men jeg har haft lyst til det i magen år men jeg har holte mig tilbager min det kan jeg bare ikke når jeg er næste vær dag op og skændes med min mor og søster og når hun bliver sur på mig 
hjælp til livet
===============



 Hej dreng på 18 år.  
Det lyder som om du har mistet modet på livet, fordi du er vant til for mange nederlag - og sådan skal det selvfølgelig ikke være! Du har svært ved at få tætte venner, og når du så endelig har dem, forsvinder de hurtigt igen eller bliver sure, men så er de ikke rigtige venner. Jeg kan godt forstå det går dig på og gør ondt, men de rigtige venner skal nok komme. Måske skulle du prøve at være lidt mere rolig omkring det at få venner, for du skal nok få nogle der passer ordenligt på dig og omvendt. Måske skal du opsøge nye bekendtskaber uden at være for ivrig? Men en vigtig ting er at du skal hundrede procent være dig selv!  
I forhold til din mor og søster er det klart det går dig på, for det er netop familien der burde være der for en. Måske skal du prøve at lukke op for dem og fortælle hvordan du har det, så de kan sætte sig ind i din situation?   
Nu du siger du er begyndt at skære i dig selv og har mistet modet på livet, kunne det umiddelbart godt lyde som om du har brug for mere professionel hjælp til at komme ud af disse tanker. Og husk det er ikke et nederlag at bede om hjælp, det viser bare du erkender at du skal have det bedre og viser du er stærk.  
  
Jeg håber du kan bruge mit svar til noget,  
Cecilie  
 

 Kære anonyme,  
det lyder som om, du har det rigtig svært. Det er aldrig sjovt at blive uvenner med nogen, men har du overvejet, hvad det er, du gør, som gør at de bliver sure på dig? Det lyder nemlig som om, at du har trådt på noget følsomt hos dem, og at de derfor er blevet kede af det og sure. Jeg synes, at du skal finde en måde, du kan undskylde på, og råde båd på hvad end det er, som der har gjort, at din nye veninde er blevet sur på dig.   
Du lyder som en rigtig rar fyr, som har det svært, men selvom livet er hårdt, er det aldrig den rigtige løsning at skære i sig selv, da du kun fjerner fokus fra dine hjertesorger til noget kropsligt. Jeg synes, du skal opsøge noget hjælp - måske er der en skolevejleder på skolen, som kan hjælpe dig, eller hvis du kan finde en psykolog, som tager sig tid til at høre om dine problemer, da det lyder som om, det stikker dybere end "bare" det med veninden, og der også er nogle familieproblemer indblandet.   
Med hensyn til det med din familie synes jeg også, du skal tænke over, hvor det er, det går galt. Hvornår er det, de bliver sure på dig? Og hvad kan du gøre for at undgå det? Det ville være et godt sted at starte.  
  
Jeg håber, du kan bruge mit svar, og at du får styr på det hele. Venligst C  