
 Jeg er en pige på 20 og, og min kæreste er 22 år. vi har været sammen et halv års tid, men vi har kendt hinanden i lidt over et år, inden vi begyndte at komme sammen. Vores forhold har ALTID gået godt. vi har altid kunne finde en løsning, vi har altid været 100 % ærlige og vi kan snakke om alt.  

Her forleden sagde han dog at hans følelser for mig ikke var der som før, men at han har prøvet at ignorere det. Vi har besluttet at give det en chance mere og se hvor det fører hen.   

Han har det rigtig svært lige for tiden, fordi hans mor gik bort for ca. 3 uger siden, så jeg er bare bange for at det er hans sorg som "overtager" eller noget og påvirker ham til en negativ retning ang. mig. Han fortæller dog at jeg har været guld vær for ham når han har været ked af det.  

Når vi er sammen kan jeg mærke på hans kropssprog at han gerne vil være sammen med mig. han holder om mig og kysser mig som altid, og det er lidt forvirrende når han siger at hans følelser ikke er det samme.  

Jeg ved ikke hvad jeg kan gøre for at hjælpe ham og os med vores forhold. Han er virkelig den jeg vil være sammen med, og har aldrig kunne se mig selv have en fremtid med nogen andre end ham, og jeg ved han har/havde det på samme måde. Vi har altid klikket så godt sammen. Han er den eneste som gør mig glad.   

Hvad kan jeg gøre i denne situation? Nogle gange tænker jeg på om forholdet er for "nemt" fordi jeg har været der så meget for ham på det sidste han 100 % ved hvor han har mig. Det skal lige siges at den tid inden vi kom sammen har jeg altid afvist ham, og det tog rigtig lang tid for mig at lukke ham ind og give ham en chance, så måske savner han spænding?  

Jeg ved ikke hvad han vil, og vil gøre ham glad. Hvad er godt at gøre? skal han bare have lidt tid for sig selv? Eller er det fordi han er inde i en følelsesmæssig dårlig periode ang. hans mor, at han har det sådan? Hvad har han brug for? 
min kæreste har mistet følelserne
=================================



 Hej kære anonyme  
Jeg tror desværre ikke der er særlig meget at gøre, fra din side. Det er op til ham selv at få den nye situation til at fungere, om det er med eller uden dig. Jeg tror ikke du vil kunne ændre hans beslutning, men jeg synes klart du skal være der for ham så godt du nu kan, og håbe på at det er nok til at jeres forhold holder. Du må give ham plads og tid, for det er rigtig svært at miste en forældre, og det kan ryste godt og grundigt på ens liv. Hvis du vitterligt er i tvivl om hvad han har brug for, så spørg ham. Kommunikation er rigtig vigtigt i et forhold, og uden den fungerer det ikke. Svar på dine spørgsmål kan kun han give dig.  
Held og lykke!  
Knus, Josefine 

 Hej anonym,   
  
Det kan være rigtig svært at tvinge nogen til at have følelser for en bestemt person. Det kan sagtens være som du skriver, at han har det rigtig svært og derfor ikke føler det store overskud til at være sammen med nogle mennesker i øjeblikket. Du må prøve at vise ham, hvor højt du elsker ham - det er i hvert fald vigtigt, at du er der for ham, så han ikke lukker sig helt inde i sig selv pga. sorg. Han sørger uden tvivl, også selvom det måske ikke kan ses på overfladen. Jeg synes også, at det er en god ting, at han ved hundrede procent, hvor han har dig især i denne tid.   
  
Ingen andre end ham selv ved hvad han har brug for, dog tror jeg det vigtigste er, at du støtter ham og giver ham plads. Det lyder dog til, at i kan snakke med hinanden om alt, derfor ville det også være en god ting at få snakket alt dette igennem. Selvom han har det meget svært, bliver han også nødt til at give dig et mere klart svar, så du ikke bliver såret gang på gang, fordi han ikke helt ved hvad han vil.  
  
Jeg håber i kommer igennem denne svære tid.  
  
Kærlige hilsner fra  
Lotte  
 