
Hej, jeg skriver her fordi jeg har et problem jeg selv synes er ret stort. Og jeg har googlet mig frem og spurgt en veninde til råds, men der findes simpelthen intet svar på hvad jeg kan gøre..   
Min kæreste og jeg har været sammen i præcis 2 år om nogle få uger, og vi har det faktisk stadigvæk rigtig godt sammen, og er tættere med hinanden end jeg nogensinde har været med nogen. For nok et års tid siden, begyndte jeg at lægge mærke til at han ikke lagde så meget i det der med at sige "jeg elsker dig" til mig. Det skete pludselig yderst sjældent, og når jeg (for det meste) sagde det til ham var det bare "ilm", altså et svar jeg finder en smule ligegyldigt. Men i  hvert fald, så begyndte han lidt senere at stoppe med at svare på det overhovedet nogen gange. Og han sagde det aldrig til mig. Jeg gik længe og tænkte over det, og så tog jeg snakken med ham. Og han indrømmede efter noget tid, at han ikke længere havde den der følelse af at han elskede mig mere, som han engang gjorde.. jeg blev selvfølgelig vildt ked af det, og vi snakkede også om, om det var bedst vi slog op. Men han sagde at han alligevel ikke kunne undvære mig, eller forestille sig et liv uden mig, og jeg betød jo stadig rigtig meget for ham. Bare på en anden måde. Så jeg gav ham chancen for at tænke godt og grundigt over hvad han føler og finde ud af, om han kunne genfinde den følelse. For det knuste mig at vide han ikke længere var forelsket i mig. For det synes jeg jo stadig jeg var i ham. Nu, et halvt år efter den samtale, spurgte jeg ham igen, hvordan han havde det med det nu. Han havde meget svært ved at snakke om det, men han syntes ikke det havde ændret sig siden sidst, og regner heller ikke med at det gør, nu hvor der er gået så længe. Det gjorde mig ked af det, da jeg håbede på et andet svar, for siden første gang vi snakkede, følte jeg faktisk vi var blevet en del tættere med hinanden. Og jeg følte mig elsket. Og jeg gik bare og håbede på den dag han ville sige det til mig, at han elsker mig. Men nej. Dog siger han at han stadig holder af mig, bare på en anden måde og elsker at være sammen med mig. Og han er ked af at han ikke kan sige det til mig, og han ville ønske det var anderledes, men han kan ikke selv bestemme over sine følelser.   
Så, mit spørgsmål er, hvad skal jeg gøre ved det????? Det påvirker mig enormt meget at jeg ved han ikke elsker mig på samme måde som jeg elsker ham. Og meget det at vi ikke kan sige det til hinanden. Det ser jeg som en vigtig ting i et forhold. men jeg elsker ham stadig ligeså meget som jeg altid har gjort, så jeg ville være knust hvis vi ikke var sammen mere. Men jeg har det også rigtig skidt med at det er sådan her. Så jeg kan simpelthen ikke finde ud af hvad jeg skal gøre....   


 
Min kæreste er ikke forelsket i mig længere.
============================================



Kære du,

Jeg er virkelig ked af din situation. Jeg kan kun forestille mig, hvor hårdt det må være...

Men når jeg læser det, du skriver, føler jeg faktisk, at du allerede har svaret på, hvad du skal gøre. Du skriver, at det påvirker dig enormt meget, og at du har det rigtig skidt med, hvordan tingene er, hvilket er helt forståeligt! Samtidig skriver du, at han har haft det sådan i et halvt år og ikke regner med at få det anderledes med tiden... Sådan som jeg forstår det, betyder det, at du bliver ved med at have det sådan her, så længe I er sammen - og sådan skal det ikke være, at være i et forhold! Hvis du spørger mig, så er det aller vigtigste i et forhold, at man gør hinanden glade. Jeg er ikke i tvivl om, at han gør dig glad på mange punkter, og at du ligeledes gør ham glad - men jeg tror desværre ikke, at det er nok her. Hvis han ikke elsker dig på den måde, som du gerne vil elskes af en kæreste, så er I ikke længere rigtige for hinanden.

Jeg kan virkelig godt forstå, at det er vanvittigt hårdt at skulle se i øjnene - og endnu hårdere at skulle forlade ham... Men du fortjener en kæreste, som elsker dig *og* er forelsket i dig på samme måde, som du er i ham... Og ham møder du ikke, så længe du sidder fast i det her forhold.

Jeg siger ikke, at det bliver nemt at gå fra ham, men jeg håber og tror, at du med tiden vil kunne se, at det var den rigtige beslutning. Hvis du har mod på det, kan I aftale at holde kontakten som venner, så I ikke skal undvære alle de gode ting, I har sammen.

Men ja, som sagt lyder det ikke til, at det vil blive bedre med tiden, så jeg har desværre ikke nogen bedre råd til dig end at gå fra ham - og glæde dig til, du møder en, der kan give dig alt det, du ønsker dig i et forhold!

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen. 

Held og lykke med det hele.

Hilsen Iben

  
 

Hej med dig og øv for en træls situation. 

Jeg forstår godt at det er rigtig svært når man føler/ved at sine følelser ikke er gengældt.   
Mine umiddelbare tanker omkring din situation og ud fra det du skriver er om I har snakket om hvad det vil sige at elske en anden? Du skriver både at elske og forelsket og for mit vedkommende er det to forskellige ting. Forelsket er det man er i ''starten'' af sit forhold, den der vilde følelses rutsjebane man gennemgår og at elske, er det der sker når forelskelsen har lagt sig og tingene går mere over i en hverdags tommerum. Ud fra hvad du skriver han fortæller dig at han ikke kan undvære dig eller se et liv uden dig og dette vidner for mig om at han i hvertfald stadig har nogle følelser for dig. 

Jeg tænker at I måske skal forventningsafstemme om hvad det vil sige at elske hinanden efter at forelskelsen er ovre. Det kan være at i kommer frem til at I faktisk stadig begge to elsker hinanden. 

Hvis den samtale ikke bære nogen steder hen og han stadig holder på at han ikke elsker dig, så synes jeg at du skal overveje hvorvidt du føler at det er okay at være sammen med en der ikke elsker dig? For alle fortjener kærlighed, og hvis ikke han kan give dig det, fortjener du helt sikkert at finde en der kan. Og så husk på at det er ikke din skyld, hvis han virkelig ikke elsker dig mere, sådanne ting sker desværre. 

  
Jeg kan anbefale at google lidt om forskelle mellem at være forelsket og elske og så se om der måske er nogle ting der, der kan give et prej om hvor I står henne i forhold til hinanden. 

  
Alt held og lykke med det hele. 

  
De bedste hilsner 

Michelle (-:

 