
 Hej TheLove  

Jeg er en pige på 22 år der er rigtig træt og ked af det konstant. Jeg kan begynde at græde over ingen ting når jeg er alene, græder aldrig overfor andre. Jeg er træt, glemsom, har svært ved at træffe afgørelser og koncentrere mig. Jeg føler at lige meget hvad jeg gør er det aldrig godt nok, og jeg føler det eneste mine klassekammerater kan bruge mig til er at læsse alle deres problemer ud over mig, men når jeg prøver at fortælle hvordan jeg har det er de fuldstændig ligeglade. Jeg har overvejet at droppe ud for jeg orker det snart ikke mere. Jeg føler ikke jeg har nogen jeg kan snakke med om hvordan jeg har det da alle kun ser mig som hende den glade og sjove pige, der altid er klar på ballade, men egenlig har jeg slet ikke lyst til alle de ting jeg laver, det er bare en facade.   

Jeg føler mig meget deprimeret og jeg ved ikke rigtig hvad jeg skal gøre.   

Jeg har taget en test online, ved godt at man ikke kan stole 100% på dem, der siger at jeg har en svær depression og bør søge hjælp omgående. De anbefaler at jeg går til læge og får en henvisning til en psykiater eller en psykolog. Problemet er bare at jeg ikke kan lide at skulle gå til lægen, eller andre, og snakke om det da jeg føler at jeg fejler ved ikke at have styr på mit liv og så er jeg bare virkelig ikke god til at snakke om min følelser.   

Kunne godt tænke mig at vide om der er nogen af jer det har prøvet det samme, eller kender nogen der har, hvad gjorde du/de? Og vil det ikke blive mega dyrt hvis jeg vælger at begynde at gå til psykolog? Eller er det anderledes hvis man får en henvisning fra lægen?  

På forhånd tusind tak for hjælpen.  
Erfaring med depression?
========================



 Kære "deprimerede",   
Jeg skal først sige, at jeg kun har været i forstadiet til en depression, i forlængelse af en spiseforstyrrelse, hvilket selvfølgelig ikke er helt det samme, men mange af følelserne og tankerne er nogle gennemgående. Derudover har jeg en bedste veninde, der er begyndt at komme ovenpå igen, efter et langt depressionsforløb, så jeg har både selv set det og følt det på egen krop. Bare så du ved at jeg selv har noget erfaring på dette område og ikke bare siger et eller andet pladder. Men jeg synes det lyder meget som om at du har enten noget forstadie eller at du har en depression og jeg ved godt at det er ekstremt hårdt at skulle fortælle andre om det, da man netop på en måde føler sig som en fiasko fordi man burde have styr på sit liv. Men når man er i sådan en situation som din er man simpelthen nødt til at indse at man ikke kan klare alting selv og at man har brug for hjælp. Og at der er folk dig kan hjælpe dig, fordi det er ikke rimeligt at der er nogen der skal have det som du har det og det er muligt at få det bedre igen, selvom du sikkert ikke føler det lige nu. Men desværre er det jeg vil forslå dig og som både jeg og min veninde og andre jeg kender startede ud med at gøre, var at gå til lægen. Jeg ved godt det er rigtig hårdt, men det er simpelthen den bedste måde at komme i gang med et behandlingsforløb på og de vil meget gerne hjælpe dig. Hvis du føler det er lettere at tage din mor eller veninde eller en anden du stoler på med, så gør det. Og tro mig, når du har fået snakket med nogle om det, så hjælper det en smule, du skal ikke gå med det hele selv. Og det med lægen er også det mest hensigtsmæssige, i forhold til at gå til psykolog, fordi det er vidst omkring halv pris mener jeg, hvis du får en henvisning fra lægen og det gør en stor forskel. Derudover kan lægen eventuelt også fortæller dig om andre tilbud til unge med depressioner i dit område. Både min veninde og jeg begyndte til psykolog efter en henvisning fra lægen, samt at jeg blev tilknyttet center for spiseforstyrrelse og hun blev tilknyttet psykiatrien hvor hun også begyndte ved en psykiater, hvor hun fik medicin for sin depression. Men dette kan lægen forklare dig meget mere om! Men i hvert fald, tag til lægen hurtigst muligt og meget gerne tage en person du føler dig tryg ved med. Og hvis du kan også fortæl det til dine forældre, tingene bliver meget nemmere, når man ikke føler man skal skjule alting fra dem der står en nær.   
Jeg håber virkelig du kan bruge dette til noget og du må meget gerne skrive tilbage til mig, enten med nye spørgsmål eller bare med updateringer, men jeg ønsker dig virkelig alt muligt held og lykke!  
Hilsen Charlotteamalie  