Martinus har jo talt om at overdrevent brug af alkohol og narkotika gennem flere liv nedbryder talentkernerne for at opbygge en sund og velfungerende organisme. Det kan til sidst føre til en fødsel som "åndssvag", eller blot fysisk og psykisk tilbagestående. Kødspisning og tobak er jo heller ikke just sundhedsbefordrende for kroppen, men jeg husker ikke han på samme måde nævner, at det ødelægger åndsevnerne.  
  
Men hvad så med autister? De kan jo være mere intellektuelt udviklede end gennemsnitsmennesket inden for særlige områder, men langt mere tilbagestående inden for andre. De kan f.eks. være fuldstændigt geniale udi matematik eller lignende, men samtidigt være aldeles tilbagestående på det sociale plan.  
Der er jo mange typer af autisme, hvor nogle er mere alvorlige end andre. Så nogle af de mere alvorlige kunne måske godt forbindes med alkohol, narkotika eller andre hjernenedbrydende udskejelser.  
  
Men hvad kunne den karmiske årsag være til en autist der er klogere end normale mennesker på et vist område, men socialt tilbagestående?
Martinus' syn på autisme
Autisme er jo genialitet, når vi taler om nogle typer og grader af begavelsen. Ligesom kunstnere, musikere, arkitekter og andre der har udviklet en begavelse til perfektionisme, vil autisten være perfekt til emner der ikke involverer følelser på “ normalt” niveau. Jeg tror egentlig ikke det skyldes misbrug af stimulerende drugs i tidligere liv, men en nærmest besættelse af fakta og viden. Autister er ikke specielt empatiske fordi de ikke behøver andre mennesker eller fælleskab med ligesindede. De har nok i deres besættelse af fakta! Dette er min personlige opfattelse, men samtidig en holdning jeg tolker på baggrund af mit mangeårige studie af Martinus analyser! 