Flere har stillet spørgsmål om det samme principielle dilemma, som en læser formulerer således: ”Vi er alle enige, når Martinus taler imod oprustning og brug af våben. Men ved nærmere eftertanke kan man godt komme i tvivl, synes jeg. For vi slap for nazismens rædselsherredømme, – men det gjorde vi jo kun, fordi andre nationer gjorde en overvældende militær indsats, – og altså netop brugte våben. Hvis der ikke var nogen, der havde nedkæmpet nazismen, hvor havde vi så været i dag? Overalt på jorden ser vi det samme dilemma: Hvis ingen vil bruge våben imod terror og undertrykkelse, så ender alt i kaos og diktatur. Så hvordan kan jeg forklare andre, at der ifølge Martinus er både et formål og absolut retfærdighed i alt dette.”
Er der nogen retfærdighed i verdenssituationens kaos?
Ja, hvis de mennesker, vi taler med, ikke har haft lejlighed til at studere Martinus’ verdensbillede, vil det være aldeles umuligt for dem at forstå lidelsernes nødvendighed og skæbnelovens hårfine retfærdighed. Så vi skal nok ikke søge at overbevise andre, medmindre de virkelig er oprigtigt søgende efter en logisk livsforklaring. Og i så fald står de pågældende overfor et langt og grundigt studium.

Lad os koncentrere os om spørgsmålets egentlige kerne: Er der overhovedet noget *formål* med de voldsomme lidelser, menneskeheden oplever, – og er der nogen som helst *retfærdighed* i det tilsyneladende kaos, vi ser omkring os, hvor nogle vil ”det onde”, som andre ikke vil?

*Ja, det er der*, svarer Martinus! I menneskehedens vældige udviklingsperiode er vi nået frem til et punkt, hvor hvert enkelt menneskes *mentalitet* skal ændres. Fra at være et egocentreret, egoistisk, halv-dyrisk væsen, skal vi forandres til et *færdigudviklet menneske*, der kan leve i fred med alle. En så voldsom omskabelses-proces kan naturligvis ikke ske i løbet af én inkarnation, og den vil naturnødvendigt medføre voldsomme begivenheder.

Men hvad er det da, vi mangler i vores nuværende mentalitet? Det svarer Martinus på i Livets Bog, bind 6, stk. 2230: “*Det ragnarok, der for tiden gør visse områder til farlige mentale, vulkanske terræner, der kan komme til voldsomt eksplosivt udtryk når som helst i menneskenes og nationernes samliv verden over og dermed endnu engang kan tilsøle, drukne og begrave millioner og atter millioner af mennesker i hadets og hævnens altødelæggende, altbesudlende og kvælende lavastrøm, beror således udelukkende på en manglende evne hos væsenerne til at føle andre væseners lidelser i deres egen mentale struktur.*”

Og så fortsætter Martinus med at forklare, at ligesom naturens påvirkninger gennem lange, lange tidsperioder har skabt vores evne til at kunne se og høre og vore øvrige sanser, “*således vil reaktionerne af overtrædelserne af livets love igennem en vis tidsepoke udvikle en evne i væsenerne til at overholde disse love, og hvorved de da bliver befriet for reaktionerne. Denne befrielse er udviklingens absolut eneste og store mål.*”

Guddommen sorterer menneskene  
Nu fik vi altså svar på spørgsmålet om selve *formålet* med de voldsomme lidelser og krigsbegivenheder. Men tilbage står problemet med de enkelte nationers og de enkelte menneskers placering i dette virvar af karmabølger. Her kan jeg henvise til en overmåde interessant artikel af Martinus i [*Artikelsamling 1*, nr. 12, under titlen *Dommedag*](http://www.martinus.dk/da/dtt/index.php?bog=81&stk=12). Her henviser Martinus til Bibelens gamle beretning om, at menneskeheden på et vist tidspunkt i udviklingen bliver opdelt i to grupper. Den ene gruppe udgøres af nationer, der endnu sværger til sværdets magt, nationer, hvis befolkninger endnu ikke i tilstrækkelig grad har fået udlevet krigens uhyrligheder, men i blind iver hylder “magtprincippet” i stedet for “retsprincippet”. Med andre ord mennesker og nationer, der endnu ikke har haft så mange lidelser, at de tager afstand fra krige og grusomheder. Denne gruppe kalder Bibelen for “bukkene”.

Den anden gruppe udgøres af nationer, hvis befolkninger har udlevet krigen, væsener, der i tilstrækkelig grad har fået erfaringer nok for krigens tåbelighed. De kaldes for “fårene ved Guds højre side”. Og nu fortæller Martinus noget, som er vældig interessant netop for os. For hvordan sker denne opdeling af menneskeheden i praksis: “*Naturen, hvilket vil sige Guddommen, besørger således selv en sortering af væsenerne for at kunne føre dem til det for hvert enkelt væsen særligt passende opholdssted. Hvilken sortering, man er kommet til at tilhøre, har man altså med sin væremåde selv bestemt.*”


Flygtningestrømmen og reinkarnationen er ikke tilfældig  
Videre skriver Martinus om denne sortering: “*Denne udskilning har i stor udstrækning fundet sted ved udvandring og finder endnu i nogen udstrækning sted igennem raceforfølgning. Men den fundamentale finudskillelse finder hovedsagelig sted gennem reinkarnationen. Mennesker, der ikke passer i nationens liv og mentalitet, fødes ikke i denne nation i det næste liv, men vil, på basis af tiltræknings- og frastødningsloven, blive født i den nation eller det folk, hvor livet passer for dets skæbne.*”

Men hvordan forholder det sig så, når fx de nævnte nationer brugte våbenmagt for at nedkæmpe nazismen? Også det fortæller Martinus om i den pågældende artikel. Han skriver om de fredselskende “får”: “*Dog ville disse væsener være uhyggeligt stillede, hvis der indenfor deres gruppe ikke eksisterede en serie væsener, der endnu kan hylde sværdprincippet, thi da ville den førstnævnte gruppe helt undertrykke og lemlæste den sidstnævnte. Men disse, indtil en vis grad militært indstillede mennesker, danner ligesom et værnende skjold eller panser for gruppens kerne, der jo består af væsener, i hvis mentalitet krigen er ganske bandlyst. Når der således i den “højre sides” gruppe kan eksistere krigsvæsener, så skyldes det den omstændighed, at de i det store og hele afviger fra den “venstre sides” væsener derved, at de hovedsagelig kun er indstillede på at bruge sværdet i forsvaret for virkelige internationale, fredsbefordrende idealer, hvilket absolut ikke kan siges at være tilfældet med den anden gruppe, der udelukkende kun bruger sværdet i nationale, egoistiske foreteelsers tjeneste.*”

Men læs selv den omtalte artikel [Dommedag](http://www.martinus.dk/da/dtt/index.php?bog=81&stk=12), der stiller vore dages flygtningestrøm i et helt nyt lys. Artikelsamling 1 kan købes på [shop.martinus.dk](http://shop.martinus.dk/).

Hans Wittendorff  
[hwittendorff@post.tele.dk](mailto:hwittendorff@post.tele.dk)

