
Hej brevkassen. Dette er noget som jeg har gået med i lang tid, og jeg har været rigtigt ked af det, så jeg håber at i vil hjælpe mig.

Jeg er en pige på 15, og jeg går snart ud af 9.klasse. I mange år nu har jeg følt at jeg ikke var god nok, fordi min krop ikke var pænt nok. 

Især min vægt har virkelig gået mig på. Jeg ved at jeg ligger lige hvor jeg skal i forhold til min vægt og min højde, men min krop ser ikke ud som jeg vil have. Jeg er ikke tynd som de andre piger i min klasse, og tøj osv ser bare ikke så godt ud på mig som det gør på de andre. 

Jeg er også konstant bekymret om hvad andre tænker om mig. Er jeg kendt som klassens “tykke” pige? Eller sådan noget. Og det går mig virkelig virkelig på. 

De sidste par måneder er jeg begyndt at hade mig selv og min krop endnu mere end jeg før haft. Det er blevet så slemt at jeg ikke tør kigge i spejlet, fordi jeg er skuffet over hvad jeg ser. Jeg er også begyndt at fortælle mig selv i mit hoved, at jeg er grim, fed, klam .... jeg føler mig ikke accepteret hos nogen, fordi jeg er så grim.

Jeg går hver dag og tænker, “hvis jeg nu holder op med at spise, så bliver jeg tynd. Og hvis jeg er tynd, så er jeg pæn og glad for mig selv. Selvfølgelig ved jeg godt at man ikke burde sulte sig selv, og jeg kan faktisk heller ikke finde ud af det. Jeg giver altid op.

Undskyld for den lange besked, men det er rart at få det sagt til nogen, da det virkelig presser mig dagligt. Der er altid den lille stemme i mit hoved, som fortæller mig at jeg ikke er pæn nok, tynd nok, høj nok osv. og jeg vil bare rigtig gerne lære at kunne se mig selv som et smukt menneske. Og kunne acceptere og elske mig selv, så jeg også kan blive gladere generelt.

Men jeg ved simpelthen ikke hvad jeg skal gøre. Hvordan kan jeg tabe mig på en sund måde?, hvordan får jeg sagt til voksne jeg stoler på, at det er sådan jeg har det? Hvordan skal jeg klare det hele? 

Mange knus fra mig ??

 
Min krop er ikke god nok
========================



Hey du!



 

Først og fremmest,
hvor er det godt og vigtigt, at du får skrevet dit brev herind og dermed rakt
hånden ud efter noget hjælp. For du skal bestemt ikke gå alene med de tanker og
den følelse. 



 

Jeg kender selv til
den følelse af, at ens krop ikke er ligeså "rigtig" som personer
omkring en. Faktisk vil jeg vædde på, at de andre piger i din klasse også kan
få den følelse. Alle kan finde noget ved deres krop, som de gerne vil have
ændret. Men ligesom vores personligheder er unikke, så er det samme med vores
kroppe. Vi er født med et sæt gener, der er blandet helt vilkårligt og derfor
gør, at nogle er høje, nogle er lave. Nogle er tykke, mens andre ikke kan tage
på uanset hvor meget de prøver. Nogle har tykt hår, andre har tyndt. Nogle er
født fleksible, mens andre er stive som et bræt. Derudover så udvikler vores
kroppe sig også gennem tiden og former sig efter ens liv. 



 

Men er nemt for mig
at skrive, og det forbedrer ikke dine følelser. 


Til at begynde med,
så synes jeg, at du skal have snakket med nogle i din omgangskreds om, hvordan
du har det. Det kan være en god veninde, som du stoler på. Det kan være godt at
dele ens usikkerhed med en, så de forstår, hvordan man har det, men også så man
kan få holdt sine tanker op med virkeligheden. Derudover så skal du også have
snakket med dine forældre. Det vil selvfølgelig blive svært at få åbnet op om
den samtale, men jeg tror, at det er vigtigt, for de skal hjælpe dig med at få
noget professionelt hjælp. En tilgang kunne være, at du viste dem dit brev her,
hvor du flot beskriver, hvordan du har det. Så kan I tage snakken sammen om,
hvad der skal ske og hvordan du kommer til at få det bedre. 



 

Hvis jeg skal pege
på nogle ting:


Det første er, at
jeg lægger mærke til, at du selv skriver, at du vejer det du skal ift. Din
højde. Derfor tror jeg ikke at tabe sig er løsningen her. Måske du kan træne
dine muskler, så din kropsform kan ændre sig, eller måske er det bare sådan som
din krop er formet, så er det ikke din vægt som er det essentielle her. Jeg
ville virkelig anbefale dig at snakke med en professionel som fx en instruktør
i et fitnesscenter, en læge eller lignende. De kan bedst guide dig i, hvad der
er muligt og hvordan det mål opnås bedst og på en sund måde. 



 

Men
det er også virkelig vigtigt for mig at understrege, at din glæde og lykke
kommer ikke ved at opnå den "rigtige" krop. Træning kan være godt for
ens sind, men det fjerner ikke den usikkerhed og de tanker, som du giver udtryk
for i dit brev. Jeg vil derfor anbefale dig i at også finde en, der kan arbejde
med dig, så du lærer at holde af dig selv og din krop. Dette kunne fx være en
psykolog. Her kan du og dine forældre enten selv finde en, eller også kan I få
en henvisning fra din læge, så I kan få det lidt billigere. Hvis I får en
henvisning, så kan det godt tage lidt tid, inden I kan komme til. Derfor vil
jeg også anbefale dig at tjekke Headspace ud. Der kan du snakke gratis med unge
frivillige, der står klar til at lytte og rådgive dig. Du kan læse mere her: <https://www.headspace.dk/?gclid=EAIaIQobChMI-876g9yZ6QIVCeN3Ch0UtgheEAAYAiAAEgIgq_D_BwE>   

 


Du spørger til
sidst, hvordan du skal klare det. Der vil jeg bare gerne sige, at det her en
proces. Du tog allerede det første skridt ved at skrive herind, og det ønske om
at få det bedre skal du bruge som en drivkraft til at få den hjælp, som du har
brug for. For det er ikke en kamp, som du kan eller skal tage alene. Du har
brug for professionel hjælp ift. Træning og psykologisk og du har brug for
støtte fra din familie og venner. 



 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar! :) Al held og lykke herfra!


VH.


Gustav




 Hejsa,

  
Jeg er ked af at høre, at du har sådanne tanker om dig selv, det lyder til at fylde rigtig meget for dig. Først og fremmest vil jeg sige, at du ikke er alene om at tænke sådan nogle ting - det er der rigtig mange der gør, især unge piger. Det er en helt normal ting for mennesker at bekymre sig om, hvad andre tænker om os, det gør vi alle i større eller mindre grad. Grunden til vi gør det, er fordi vi er sociale væsener, og vi ønsker ikke at være udenfor. Derudover vil jeg sige, at det er rigtig flot of modent af dig, at du tager dig af dine tanker og følelser omkring dig selv, ved at du ønsker at have det bedre med dig selv. Det er virkelig flot, og det skal du endelig holde fast i!

Det kan være et problem, hvis man fokuserer rigtig meget på sig selv og sin krop, og frygter at andre ikke kan lide en, især fordi man ofte selv har et andet og mere negativt billede af sig selv. Det lyder som om du har lavt selvværd, hvor du ser dig selv i et meget negativt lys, og det virker også som om du er opmærksom på dette. Som sagt, er der rigtig mange unge piger der har sådan nogle tanker, især nogle som omhandler krop og udseende. Men det er vigtigt at forsøge at huske på, at vores tanker ikke nødvendigvis afspejler virkeligheden. I teenageårene sker der rigtig meget med vores kroppe, og det forårsager ofte at vi kommer til at fokusere mere på den i den tid. Som du selv beskriver, så er du normalvægtig, og der er derfor ikke nødvendigvis grund til at tabe sig - og jeg er glad for, at du ikke kan finde ud af at sulte dig selv, det kommer der ikke noget godt ud af! Hvis du alligevel føler du vil tabe dig, er den bedst og sundest at gøre det gennem sund og varieret kost, samt regelmæssig motion. Gå eller cykel hver gang du har mulighed for det, spis masser af grønt og spis varieret. 

Forsøg at fokusere på de ting, du godt kan lide ved dig selv og din krop - både små ting som store. Generelt kan det være en god idé at skrive sine tanker og følelser ned, fordi det kan give en følelse af lettelse, ligesom du også føler ved at skrive herind. Det er rigtig fedt, at du allerede godt ved, at det er rart at komme ud med tingene, for så skal du nok finde ud af at få det sagt til en voksen. Fortæl din mor/far, lærer, pædagog eller en anden voksen du stoler på om dine tanker omkring dig selv, og fortæl at det fylder mere og mere for dig. Det kan være det ville være en god idé at snakke med en psykolog, så du kan arbejde med dit selvværd og få et bedre, mere realistisk billede af dig selv, som du ønsker. Det er der intet pinlig eller forkert i - det har rigtig mange mennesker behov for på et eller andet tidspunkt, inklusiv mig selv. 

Jeg er sikker på du nok skal klare det hele! Du har nogle gode overvejelser omkring dine tanker og følelser om dig selv, og det er superflot! Du ønsker at få det bedre og føle dig som et smukt menneske, og det skal du nok komme til, på et tidspunkt. Forsøg at skælde den lille stemme ud, når den kommer. Den skal ikke være der, det skal du. 

Jeg håber du får snakket med nogle om, hvordan du har det, og at du kunne bruge mit svar. Du er altid velkommen til at skrive ind igen. 

Mange hilsner fra Regitze 

 