
Hej

Her i den seneste måned har jeg været meget ked af det. Jeg græder hver nat, når ingen kan hører mig. Jeg har mistet interessen i det jeg plejede at elske fx læse, skole og være sammen med vennerne. Jeg har også mistet appetitten, så spiser næsten ikke noget selvom jeg i forvejen er undervægtig. Jeg er meget mere træt end jeg plejer og føler mig meget doven. Jeg har ikke en grund til at være ked af det, men alligevel græder jeg hver dag fordi at jeg syntes at jeg ikke har nogen grund til at leve.

Har kun sagt det her til min veninde og hun er meget støttende.

Det jeg ville spørge om, er om jeg er deprimeret eller om det er bare en periode?

Håber I kan hjælpe

  


 
Depression
==========



Hej!

 

Hvor er det godt at du skriver herind, og at du har fortalt det til din veninde. Det er sejt at du tør åbne op om det! Det er også rigtig godt at du har lagt mærke til alle disse ting, og er så opmærksom på hvordan du har det.

  
Det er svært for mig at sige om det er en depression, en periode eller noget helt andet, men jeg kan sagtens forstå at du tænker det måske kan være en depression ud fra det du beskriver. Det lyder rigtig ubehageligt for dig, og sådan skal du selvfølgelig ikke gå og have det.

  
Jeg vil foreslå dig at bestille en tid til lægen, hvor i kan have en samtale om at du har haft det rigtig skidt den seneste måned. Man kan godt få hjælp af lægen til psykiske og følelsesmæssige problemer. Lægen vil kunne hjælpe dig med at finde ud af om det er en depression eller noget andet, og hjælpe dig med at få det bedre.  

Lægen vil tit spørge ind til hvor længe du har haft det sådan, hvor ofte du føler dig trist og mange andre ting, for at finde ud af hvilken hjælp du skal bruge. Det kan f.eks. være at lægen henviser dig til at tale med en psykolog eller til at komme til samtaler hos lægen oftere, for at hjælpe dig bedst muligt. Jeg synes derfor det er vigtigt at du tager til lægen med det, og er ærlig med hvordan du har det, så du kan få hjælp til at få det bedre.

  
Jeg synes også det er vigtigt at du fortæller det til dine forældre eller lignende, hvis du ikke allerede har gjort det, og hvis du kan. Det kan også være en god ide at have en eller begge forældre eller lignende med til lægen: så er i 2 der hører hvad lægen siger, og det er meget rart så man er sikker på at man ikke glemmer noget eller misforstår noget. Lægen kan også fortælle dine forældre hvordan de bedst kan være der for dig, er jeg sikker på.

  


Jeg håber at du kan bruge mine tanker og råd, og hvis ikke må du endelig skrive herind igen!  
  
Mange hilsner, Mathilde

 

Hej,

Det er rigtig godt, at du skriver ind og deler det, du kæmper med. At dele sådan nogle tanker og bekymringer er det bedste, du overhovedet kan gøre i din situation. Derfor er det også rigtig dejligt at høre, at du har indviet din veninde i, hvordan du går og har det, og at hun kan være der for dig. 

Da jeg ikke er ekspert på området, så er det svært at sige, om det er en depression, du mærker eller om det er "en periode", som du siger. Men uanset om det er det ene eller det andet, så ændre det jo ikke på, at du har det rigtig hårdt for tiden, og det fortjener du absolut ikke. Du fortjener derimod at få noget rådgivning og hjælpe til den tid, du lige nu gennemgår. Nogle gange har man selvfølgelig tider, hvor man føler sig mere trist eller sårbar end man normalt gør, men når det kommer til sådan et punkt, som det virker til, at du har nået, så er det absolut bedste at række ud og få nogle råd og noget støtte. 

Depression er noget, der kan opstå hos en person, fordi hjernen ikke producerer og håndtere de "lykke-kemikalier" på den måde, som den helst gerne skal. Derfor er det på ingen måde en persons egen skyld, at man er trist og ulykkelig, og det er ikke nødvendigvis noget man "bare lige" kan fikse på egen hånd. 

Derfor vil jeg som det første råde dig til at fortælle dine forældre (eller et andet familiemedlem eller voksen du er tæt med) om, hvordan du går og har det. Og som et andet skridt vil jeg også nævne, at det måske kunne være rigtig godt at få en tid hos din læge. Han/hun vil med mere ekspertise kunne stille de rigtige spørgsmål og dermed fortælle dig, om det er en depression, som du oplever eller henvise dig til nogen, der er endnu klogere på området.

Uanset hvad du vælger at gøre, så har du allerede udvist stor styrke og modenhed i at skrive herind og dele dine tanker. Det kan du være meget stolt over. Jeg håber også, at du endelig skriver ind igen, hvis du får brug for det. 

-Marissa

 