
For omtrent fire måneder siden valgte jeg at slå op med min kæreste (L) gennem et par år. Siden jeg begyndte på en meget tidskrævende uddannelse sidste sommer havde forholdet haft det svært - vi så lidt til hinanden, og når vi endelig gjorde var jeg træt og havde intet overskud. Derfor valgte jeg at slutte forholdet. Ingen af os var særligt glade. Uddannelsen krævede for meget af mig. På trods af alt holdte vi stadig meget af hinanden, hvilket gjorde det ekstremt svært at slutte det.

Jeg indså, at jeg havde begået en fejl. Jeg savnede hende og tiden kunne sagtens findes, hvis jeg blot var villig til at prioritere lidt anderledes. For et par uger siden spurgte jeg hende, om hun havde lyst til at give forholdet en chance mere, hvilket hun gik med til. Jeg lovede hende, at jeg ville kæmpe for at få det til at fungere. Hvordan forholdet fremover skal se ud vil vi tale om, så snart vi begge er kommet hjem fra ferie. Forholdet er derfor lidt i et limbo lige nu.

Lige da jeg havde slået op med min kæreste besluttede jeg mig for at købe en rejse til Frankrig for at besøge en veninde. Jeg mødte hende for et par år siden (ca. samtidigt med, at jeg mødte L). Jeg faldt for hende med det samme, men tænkte dog, at der aldrig ville ske noget mellem os, da hun bor i udlandet. Vi har skrevet meget sammen, og indimellem er hun i Danmark for at besøge noget familie.

I stedet for at gøre det logiske og aflyse min rejse tog jeg alligevel afsted. Jeg tænkte, at der ikke ville ske noget mellem mig og min franske veninde. Jeg havde et par dejlige dage sammen med hende i Paris, men kunne ikke styre mine lyster. Hun er fantastisk og jeg endte med at falde i med begge ben. Aftenen inden min hjemrejse havde vi sex, og hun fortalte mig, at hun virkelig godt kan lide mig. Jeg fortalte hende, at jeg føler det samme for hende. Jeg både fortryder og fortryder ikke, det som er sket.

Jeg er meget i tvivl om, hvad jeg skal gøre. Jeg ses jo meget sjældent med min franske veninde (højst et par gange om året), og hun har selv skrevet, at det nok er bedst ikke at definere noget mellem os og bare have det hyggeligt, når vi endelig ses. Normalt studerer hun i Tyskland, så hun har ikke meget tid til at besøge mig. Hun ved ikke, at jeg har haft en kæreste i al den tid, vi har kendt hinanden (ligeledes har hun heller ikke fortalt mig, at hun selv har haft en kæreste). 

Min franske veninde kommer til Danmark i slutningen af august for at besøge familie. Hun har lagt op til, at vi kan ses der.

Jeg er på bar bund. Hvad skal jeg fortælle L og min veninde? Det logiske valg ville være at holde fast i L – et forhold der er “tried and tested”. Dertil har jeg jo lige bedt om en chance mere. Samtidigt er jeg meget fascineret af min franske veninde (head over heels-agtigt). Det er noget nyt og spændende, men også langt mere usikkert og “løst”. 

Jeg er stadig i tvivl, om et fast forhold overhovedet kan fungere med min nuværende beskæftigelse. Min meget tidskrævende uddannelse varer ca. et år mere. L kommer først hjem fra ferie om ca. to ugers tid.

Håber, I kan hjælpe mig.

 
Hvem skal jeg vælge? Min tidligere kæreste eller min udenlandske veninde?
=========================================================================



 Hej.

  
Hvis jeg forstår dig ret er der to spørgsmål: Kan du overhovedet have et forhold, når din uddannelse er så tidskrævende? Hvis ja, skal du så vælge L eller din franske veninde?

  
For at starte med det andet spørgsmål; Du beskriver selv valget som et valg mellem "head over heels" og "tried and tested". Men hvis jeg læser historien rigtigt, så var grunden til at du overhovedet indlod et bekendtskab med den franske kvinde at du lige havde slået op med L. Jeg betvivler ikke at du vitterligt er forelsket, og som jeg læser det, var du allerede forelsket i hende inden du slog op med L, men når man lige har slået med nogen, har man måske også lyst til at "nyde sin frihed" lidt. Uanset om det har været en faktor eller ej, så tror jeg at et forhold er nødt til at basere sig på en smule mere end "head over heels". Det er selvfølgelig sådan det ofte starter, men jeg tror man er nødt til at stille sig selv nogle spørgsmål; Er det her en person jeg nyder at være sammen med? ikke bare seksuelt, eller når man fjoller og griner sammen. men bare generelt. Er det en person jeg kan have en alvorlig samtale med? En diskussion? For det skal man en gang imellem. Ellers tager forholdet skader når der opstår problemer eller uenigheder. Deler vi interesser? Hvis man overhovedet ikke interesserer sig for det samme, kan det være svært at finde samtaleemner. De samme spørgsmål tænker jeg du kan stille dig selv angående dit forhold til L. Og her er spørgsmålene måske lettere at besvare, for hende har du haft et forhold med i lang tid. 

  
Du skriver at grunden til at du slog op med L til at starte med var at du havde svært ved at finde tid til forholdet. Og hvis det simpelthen var det der var skyld i at det ikke fungerede, så er jeg næsten fristet til at sige at der er tale om et stærkt forhold. For det ikke at have tid er et praktisk problem, som der ikke altid er en løsning på. Men det er vel ikke ensbetydende med at i to ikke passer til hinanden. Det kan selvfølgelig også være at den begrænsede tid forstørrede et problem i forholdet der hele tiden var der. Det tænker jeg er endnu en ting du kan spørge dig selv om. 

  
Du skriver et der er et år tilbage af den tidskrævende uddannelse. Og så er spørgsmålet om det ikke ender med at blive et problem uanset hvem du vælger at have et forhold med. Hvis du vurderer at grunden til at du var nødt til at slå op med L udelukkende havde at gøre med at i ikke kunne finde tid til forholdet, så tænker jeg heller ikke at der er meget ide i at starte et forhold op med den franske kvinde, hvis det er hende du ender med vælge. Så er du nok nødt til at vente, og være single et års tid. Så kan man selvfølgelig ikke regne med at der er nogen af de to kvinder der bare står og "venter" når man er færdig.

  
Håber du kan bruge noget af alt det her til noget. Ellers er man velkommen til at skrive igen. 

  
mvh Markus

  
  
 

 Hej du  
  
Det er noget af et dilemma og som jeg virkelig godt kan forstå - og sætte mig ind i.  
Det er jo to vidt forskellige piger- og forhold, som du begge finder interessant på hver deres måde.  
  
På den ene side kan man sige, at hvis uddannelsen til at starte med var din grund til, at slå op med (L), så skulle man måske tænke over om det så er det værd, at bruge at få det til at fungere igen.  
Hvis prioriteringen til hende ikke har været helt som det måske burde være i et forhold - så kunne det være, at du ikke længere har helt det samme for (L) længere og så er det måske ikke det værd, at prøve igen og i stedet nyde noget mere "løst" og udefinerbart, som din franske veninde - i mens du stadig studerer?  
  
På den anden side; hvis du skulle gå hen og "vælge" din franske veninde, så ja, så ville de første uger, måneder højst sandsynligt være dejlige og fyldt af nye indtryk.  
Men, så tror jeg du skal tænke over på længere sigt, hvordan det så ville gå dig med din veninde. Om det ville ende med bare at være en gnist, som vil ende med at dø hen til sidst - eller om du ville ende med at forelske dig og til sidst blive såret, da afstanden jo ville blive et problem; og som du selv siger hun har sagt: at i ikke burde definere jer som noget og bare hygge når i endelig ses.  
  
Der ville mit råd være, at tænke over om det ville være langtidsholdbart for dig, om det er det værd at have de første måneder som et eventyr, hvorefter der ville kunne komme følelser i klemme hvis ikke hun ønsker det samme eller pga. den store distance kommer i vejen.  
  
Hvis du tænker, at du vil have noget længerevarende, så ville mit råd være, at være sammen med (L), da det virker som om at hun virkelig elsker dig, når hun blandt andet gik med til et forsøg mere og at I nok ville kunne have en mere stabil fremtid sammen.  
  
Så alt i alt kommer det nok an på, om du kan "nøjes" med en kort, men god tid med din franske veninde; eller et forhold med (L), som højst sandsynligt vil kunne være længerevarende end din franske veninde og på sigt også mere stabilt.  
  
Håber mit svar- og mine råd har gavnet dig og været til nytte.  
Ellers er du meget velkommen til at skrive ind igen.  
  
M.v.h. Line :-)  
  
  
  


 