
Hej Ungzone. 

Jeg skriver til jer, fordi jeg endnu engang sidder i et problem/dilemma.. Jeg har før skrevet til jer og fået fantastiske og, ikke mindst, brugbare råd. 

Det forholder sig sådan, at jeg for et år siden (præcist faktisk) desværre blev seksuelt krænket af en, jeg har gået i parallelklasse med i folkeskole (8-9 klasse for at være præcis) Han overskred mine grænser på fulde drøn en nat i april sidste år, hvor han havde samleje med mig uden min samtykke, hvilket har såret mig dybt. Det har givet mig angst, panikangst og jeg led også af en stor depression og jeg var nødsaget til at gå til psykolog og jeg har haft en masse fravær i skolen pga det. Nu til mit spørgsmål..

Vi er en gruppe på 7 veninder, som virkelig tit ses og hygger os. Jeg har altid været meget tryg ved den gruppe, så jeg har fortalt dem alle sammen om min traumatiske episode, og de har alle virket meget forstående (VIRKET)..

Til nytår var jeg sammen med dem, hvor en af pigerne så spørger om det er okay, at den drengegruppe (hvor ham, der har seksuelt krænket mig er en del af) om de må komme hen til os. Da jeg altid er meget konfliktsky og ikke vil bestemme noget eller sige, hvad folk skal gøre, sagde jeg ikke noget til det udover, at jeg helst ikke så at de kom, da personen var en del af gruppen. Efter jeg så mig om var de så inviteret og så kom de. Jeg så ham, ham der har ødelagt mit ellers glade, positive og sprudlende liv.. Han krammede mig!?? han vidste ikke på det tidspunkt, at jeg hadede (hader) ham!

Videre..

Efter nytår begynde en af mine veninder og ses meget med en af personen, der krænkede migs, venner.. (det skal siges, at den dreng var der den aften, hvor det skete. Han hjalp endda personen, der krænkede mig med at "lave mig") Jeg hader dem begge to ufatteligt, de to drenge. Jeg synes det var fint, at min veninde sås med ham, så længe jeg bare aldrig skulle.. - Hun sender så videoer inde i vores fælleschat af personen, der krænkede mig (selvom hun udemærket ved, hvad han har gjort mod mig) og spørger om vi vil joine hjem i det hus (hvor det hele skete) jeg er så traumatiseret, så selvfølgelig ignorerede jeg fuldkommen den besked. Hul i hovedet, sænkede jeg for at være ærlig. 

Efter nogle måneder ender min veninde og ham vennen så med at blive kærester. Min veninde er begyndt at invitere alle pigerne (undtagen mig) hjem til ham vennen, også selvom personen, der krænkede mig er der.. Dette sårer mig HELT vildt, da jeg er så traumatiseret og føler de er så ligeglade, når de kan finde på at ses med dem, der har såret deres gode veninde og ødelagt hendes liv. Jeg havde bare aldrig gjort sådan... - Jeg skriver så til min tætteste veninde fra den gruppe og hun siger, hun er træt af jeg bestemmer sådan over hende. Jeg bestemmer ikke siger jeg, men jeg siger blot jeg bliver dybt såret hvis hun fx tog derhen. Hun siger så til mig: "Det er bare irriterende, at os piger ikke kan tage hen til bib, bare fordi du ikke er kommet dig over voldtægten. Det er bare irriterende, når vores fællesveninde bare gerne vil vise sin kæreste frem, og han har jo aldrig gjort os noget, så du burde bare komme videre.." 

Jeg begyndte at føle mig alene og utilpas og havde lyst til at melde mig helt ud af gruppen og  derefter aldrig snakke med dem igen. Jeg føler ikke det er rigtigt venskab, men kan være det bare er mig. 

Så mit spørgsmål er..

Hvad gør man i sådan en situation? Skal jeg bare ignorere, at de er sammen med min gerningsmand, som jeg begynder at græde over bare ved at se ham.. Eller skal jeg sætte foden i jorden og sige STOP og miste dem alle sammen, fordi en af veninderne er kærester med hans bedste ven.. (hvilket jeg ik forstår) 

Meget gerne kom med nogle råd, for det har næret mig i snart 3 mdr.

Hilsen den forvirrede, kede af det og sårede pige.. 

- Det skal lige siges, at jeg var den gladeste, mest positive og smilende person, før den person krænkede mig så dybt.. Jeg savner den tid - 

 
Skal jeg trække mig helt?
=========================



Kære du,

Hvor er jeg ked af at læse, hvad du har været udsat for. Jeg er glad for at høre, at du har fået hjælp til at håndtere alt dette hos en psykolog. Det lyder som om at du måske skal overveje at opsøge en psykolog igen.

Mit bedste råd til dig er, at hvis du har relationer som ødelægger dig eller trækker dig, dit humør, din selvtillid og dit selvværd ned, så skal du trække dig fra de relationer. Du er den bedste til at passe på dig selv, og det er meget, meget vigtigt, at du passer på dig selv. Særligt efter det, du har været udsat for. Hertil vil jeg også sige, at du kan få brug for at snakke med en psykolog, hvis du beslutter dig for at trække dig fra den pigegruppe. Det kan være en hård men nødvendig beslutning.

Det du har været udsat for er så ødelæggende. Og du er dybt påvirket af det, hvilket er en fuldstændig naturlig reaktion på så traumatiserende en oplevelse. Dine veninder udviser slet ikke den forståelse for din situation, som du har brug for. Det kan lyde hårdt, men rigtige veninder burde forstå det. Det lyder som om, at alt det du burde få fra netop dine veninder, det kan de ikke give dig. Der er ikke noget galt i, at du bliver ked af, at de ikke tager afstand til de drenge. Det er dårlige veninder. 

Du skal bestemt ikke ignorere, at de er sammen med ham. Hvis du ignorerer det, kommer du aldrig videre. Du skal finde en måde at komme videre på, men så længe du er sammen med de piger, bliver du modarbejdet. Du skal derhen hvor du en dag kan slutte fred med, hvad der er sket, så du kan lægge det bag dig og se fremad. Dine veninder hjælper dig ikke, da deres handlinger modarbejder dig og det, du har brug for. Det er vigtigt, at du siger STOP, og at du mærker efter dybt nede i maven, hvornår du har brug for at sige stop. Hvis dine veninder ikke respekterer det og støtter dig, men i stedet lukker dig ude af gruppen til fordel for drengene, så er de ikke gode nok til dig.

Det er blevet tid til, at du skal være stærk og tro mod dig selv. Og at du tager kontrol over, hvem der skal være og ikke skal være en del af dit liv.

Jeg håber, mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben

 

Hej

 

Når jeg læser det du skriver, så går det mig på hvordan du er blevet udsat for en voldtægt men også hvordan dine veninder bare kan sige du skal komme dig over det. Jeg kan godt forstå at det nærer dig. Jeg synes overhovedet ikke, at dine veninder kan være bekendt at opføre sig sådan over for dig hvis du beskriver at i er en gruppe tætte veninder. Mit råd er, som du skriver at sætte foden i jorden og sige stop. I bund og grund så mister du egentlig ikke noget ved det, fordi som du også skriver ville du aldrig selv omgås med nogle som har været med til at ødelægge en andens liv. Du må aldrig ignorere og træde på dine egne grænser fordi du er bange for at miste nogle som ikke er gode veninder overfor dig. Hvis de var gode veninder havde de slet ikke været i kontakt med dem eller hængt ud med dem. En ting er at en af dine veninder så er blevet kærester med ham fyrens ven. Det kan du selvfølgelige ikke ændre på og hvis hun er glad i det forhold så er det godt for hende. Men at de udelukker dig og ingen situationsfornemmelse har for hvad du går igennem er ikke gode veninder. Du skriver selv, at du før i tiden var den gladeste, mest positive og smilende person inden alt dette her skete. Men du kan ikke blive den pige igen hvis du omgås med folk som konstant påminder dig om det trauma du har været igennem og ikke støtter dig gennem det. Jeg tænker, at du omgås med mennesker som forstår din situation og giver dig en positiv energi i stedet for at du har sådan her. Det er selvfølgelig meget nemmere sagt end gjort og det vil også tage tid, men det er så vigtigt at DU kan få det bedre og det lyder ikke til at dine veninder tænker på dig og dine følelser så derfor bliver du nødt til, at tænke på dig selv og dine følelser. Jeg håber at du fik svar på dit spørgsmål og hvis ikke er du velkommen til, at skrive igen. 

  
Vh. Rebecca

 