
Hej! 

Jeg har været kærester med min kæreste i 1,8 år. Vi elsker hinanden men han lyver ofte. Han har begået mange fejl, som har brudt tilliden meget. Han har onaneret til tidligere ekskærester ved, at fantaserer om dem seksuelt. Han siger selv, at han gjorde det for, at få hævn for at jeg engang havde en anden kæreste. (Hvilket er mærkeligt, han ikke kan ligge bag sig). Jeg tilgav ham, selv om det var svært, da de piger er og var mine veninder. Han lyver om, at han har brug for tid alene men er sammen med sine venner i stedet. Han ignorerer mine beskeder, altså, man kan se han er aktiv men vælger ikke at svare mig. Han er der ikke, når der er mest brug for ham. Han siger han elsker mig, og at han vil ændre sig.- men hvad tror i? Er jeg blind her? Vi går i klasse sammen i 2.g på gymnasiet, og det ville være VIRKELIG hårdt at se ham med en anden, da han i forvejen er god til at snakke med piger, da han både lytter og forstår. Jeg ville ikke slå op med ham, jeg elsker ham, men måske er jeg nød til at kende forskellen på at blive trådt på en gang og trådt på hele tiden? Kære brevkasse, hvad gør jeg? Hvad er jeres holdning til dette?

Mvh. den fortvivlede

 
Min kæreste er giftig og vi går i klasse sammen
===============================================



Kære du, 

Det lyder virkelig hårdt, og jeg forstår godt, at du er fortvivlet.

Jeg synes ikke, at det er holdbart, hvis et forhold ikke føles lige - dvs. hvis du f.eks. føler, at du gør mere for ham og jeres forhold end omvendt. Det ved jeg ikke, om du føler, men uanset hvad, er det tydeligt, at du ikke er tilfreds med, hvordan det er mellem jer. Og det kan jeg godt forstå. 

Det lyder til, at du har fortalt ham, hvordan du har det, når du skriver, at han gerne vil ændre sig. Det er rigtig fint for at tale med ham om det, er første skridt til at få det bedre. Det lyder dog desværre også til, at det kan blive svært for ham at ændre sig... måske er det bare sådan han er? Det er bestemt ingen undskyldning for de ting, han gør, som gør dig ked af det, men det er noget, du bør overveje: kan han ændre sig? Han skal helt sikkert have en chance for at vise dig, at han vil dig og kan ændre sig, men du må også passe på dig selv og vurdere, hvornår nok er nok. 

Det, jeg synes, er aller vigtigst i et forhold, er, at man er glad. Selvfølgelig kan man ikke undgå, at man nogle gange kommer til at gøre hinanden vrede eller ked af det, men det skal helst ikke ske oftere, end at man gør hinanden glade. Derfor skal du måske spørge dig selv, om jeres forhold giver dig mere sorg end glæde? For hvis det er tilfældet, skal der ske ændringer snart. Ellers er det forhold nok ikke værd at fortsætte... Det vigtigste må være, at du (og han) er glad og har det godt!

Jeg håber, mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben

 

 Hej med dig,

Jeg kan godt forstå du er fortvivlet, det lyder også som en vanskelig situation. Det kan tage lang tid at genopbygge tilliden, når den har været brudt - også selvom begge parter ønsker det. Det lyder lidt som om du er i tvivl omkring, hvorvidt du skal finde dig i hans opførsel eller ej, og det kan jeg godt forstå! Du beskriver at han lyver overfor dig i forhold til at ville være alene men så er sammen med vennerne, og det synes jeg ikke er okay. Hvis man er kærester, burde man kunne fortælle hinanden sandheden, og forstå hinandens behov. 

Jeg har to råd til dig. Det første er, at jeg synes du skal mærke efter indeni dig selv: hvad vil du gerne have skulle være anderledes? Hvordan gør han dig ked af det? Hvor ofte er du glad med ham? Stoler du på ham? Hvad skal der til, for at du er glad i forholdet? Det er vigtigt at være tro mod sig selv og altid sørge for, at man selv har det godt - også i et parforhold. Hvis du kan mærke, at du godt kan arbejde med tingene og tilliden sammen med ham, så synes jeg, at du skal tale med ham om de ting, som går dig på. Du kan fortælle ham, hvordan du har det, og give udtryk for, hvad du har behov for at få fra ham og forholdet. På den måde kan I måske få bygget et stærkt forhold, men jeg tror det kræver at du virkelig sætter grænser og fortæller, hvad du har behov for. 

Jeg håber I får løst tingene, og at du kunne bruge mit svar. Du er altid velkommen til at skrive herind igen :-) 

Mange hilsner fra Regitze  