Den værste jul for mig var den da min bedstemor døde d. 28 Havde ellers haft en nogenlunde jul for en gangs skyld havde først haft juleaften med plejefamilien d gik ok uden de større skænderier dernæst anden juledag ud til mine bedsteforældre der havde vi så holdt jul med min mor og hendes forlovede det foregik som det altid gør vi sidder og spiser og hyggesnakker min bettebror spørger om et eller andet der kunne lede tankerne hen på de gaver der var under træet dette år så farer min mors forlovede op og bliver gal og siger at så kan det hele sgu os bare være ligemeget og smider lidt med nogen ting hvor efter han går ud i entreén for at køre hjem igen Min mor går efter ham som den hundehvalp hun er blevet prøver at blødgøre ham med at det hele var jo ik ment på den måde osv det eneder med at jeg som altid bliver bedt om at gå ud og give ham et knuz og så vil det hele være godt denne gang gør jeg det ikke pga min bedstemor siger at hvis han gerne vil afsted ka han tage afsted og at jeg ik skal gøre det medmindre jeg vil jeg bliver siddende og der går noget tid så hører vi hjulspin fra min mors forlvoedes knallert på gårdspladsen min mor sidder og krymper sig hun ved godt hvad helvede der venter når hun kommer hjem igen resten af tiden går helt ok det er hyggeligt min mor tager så hjem d. 26 igen jeg skal være der indtil d. 30 hos mine bedsteforældre altså d. 27 sidder jeg og ser tv da jeg pludslig hører et skrig udefra køkkenet jeg går derud og der ligger min bedstemor på gulvet i kramper af smerter jeg bliver vildt forbavset for kender jeg nogen der ikke er pivet med smerter er det min bedstemor min bedstefar kommer ind i samme øjeblik min bedstemor beder os om at ringe efter en ambulance eller os r det min bedstefar der finder nummeret frem i hvert fald mener ingen af dem at det er vigtigt nok til at ringe 112 det var ellers min første ide nå jeg ringer et nummer op i total forvirring der står 2 over hinanden på papiret det jeg ringede op først var min mors mobilnummer men det ved jeg ik på det tidspunkt så jeg siger med gråd i stemmen at jeg skal bruge en ambulance min mor ka ik høre det er mig så hun siger bare at jeg har fået forkert nummer og jeg ringer det andet nummer op som så er det rigtige får fat i en ambulance og mens vi sidder og venter på den skal komme så ringer tlf'en det er min mors forlovede de havde opdaget at nummeret der ringede var mine bedsteforældres jeg forklarer så hvad der er sket og de siger de vil møde os på hospitalet jeg kører med i ambulancen derop min bedstefar tager derop i bil. ved ik helt hvem det er der havde ringet til mine plejeforældre men de kommer og henter mig på hospitalet og jeg kommer med dem hjem. Derhjemme lægger jeg mig i min seng og græder og beder til (den IKKE eksisterende)Gud om han ik godt vil spare hendes liv og give mig hendes smerter så vile jeg gøre hvad som helst. jeg aner ikke at der faktisk går et helt døgn forbi imens jeg ligger derinde med nedrullede gardiner og bare beder og græder. d. 28 kl. 22 om aftenen kommer min plejemor ind og siger at de lige har ringet fra hospitalet min bedstemor er sovet stille ind. jeg kunne ikke græde mens hun sad der gik i stedet på toilettet og så kom det pludslig brød helt sammen. Det var min værste jul...
dårlig jul?
===========


jeg ved ikke hvad jeg skal sige...  

det må ha været forfærdeligt at se ens bedstemor ligge der... jaaa jeg ved ikke hvad jeg sksal sige... jeg er helt mundlam....  

bare tanken om at det kunne ske med min bestemor eller bedstefar... jaaa jeg kan kun sige at jeg har den dybeste medføelse for dig,  

og håber du for en rigtig god og hyggelig jul..  

og et godt nytår....det var hvad jeg kunne sige... det er dybt rørende... du har min dybeste med-føelse   

det rør specielt en når ens egne bedste forældre stadivæk lever... men hvad fejelede hun??
hvad skal jeg sige...
---------------------

