
 Hej thelove!   

  

Jeg har en super dejlig kæreste som jeg er forelsket i og holdet meget af. Vi har det godt sammen og holder meget af hinanden.  

  

Jeg har haft en lidt hård barndom med mobning og problemer i hjemmet, hvilket har gjort mig lidt skrøbelig. Jeg tager hurtigt ting der bliver sagt til mig tæt og bliver hurtigt såret. Jeg har prøvet at snakke med ham om det og forklaret ham det når han har gjort mig ked af det. Men det er som om han aldrig rigtig lytter. Han siger altid bare ting som "Fu overreagere bare" eller "kan du ikke bare lade være med at tænke sådan?" Hvilket gør mig meget ked af det, fordi at det ikke er noget som jeg bare kan vælge ikke at gøre. Det er jo ikke fordi jeg ønsker at have det sådan og blive såret over småting. Hans reaktion har gjort at jeg nu har opgivet at snakke med ham om det og ofte bare efterlader mig såret, uden at vi snakker om det. Og det gør mig ked af det. For jeg har virkelig brug for at han fortæller mig at det ikke er det han prøver på. Og det gør han ikke.  

  

Hvad skal jeg gøre? 
Mobning og sårbar, men han forstår ikke..
=========================================



 Kære Kate.  
  
Det er vigtigt, at din kæreste ikke gør dig ked af det. Du må fortælle ham, hvad det er han siger eller gør, som gør dig ked af det.. så har han mulighed for at ændre på det, så det ikke bliver ved med at gentage sig. Du må fortælle ham, at det gør dig rigtig ondt når han gør de ting. Og at du bliver rigtig ked af det. Det er bedst at være i et forhold hvor parterne respektere hinandens følelser.   
  
Jeg håber mit svar kan hjælpe dig lidt :-)  
Knus Helene.   
 

 Hej Kate :-)  
Jeg forstår godt, at det gør dig meget ked af det, når din kæreste ikke helt forstår din måde at reagere på. Som mennesker har vi jo forskellige oplevelser og erfaringer med os i bagagen, som gør os til dem vi er - på godt og ondt.Din kæreste har sikkert også nogle ting, der gør ham utryg, hvor du måske slet ikke kan se problemet. Sådan er det at være tæt på et andet menneske, og det må man lære at leve med.  
Hvis jeg var dig, så ville jeg simpelthen sætte mig ned og tage en snak med ham. Det ved jeg du har gjort, men denne gang synes jeg du skal fortælle ham nogle af de samme ting, du har skrevet i det her brev.Fortæl ham hvad du gerne vil høre ham sige. Jeg er helt sikker på, at han vil forstå dig.   
Held og lykke med det   
Med venlig hilsenCamilla Petersen  