
Hej..

Igår var jeg i Aarhus med min bedste veninde. Hende jeg fortalte alt til, hende der var der for mig og endelig bare den eneste person der ved alt om mig.. 

Vi mødte nogle drenge, vi var sammen med dem og hun blev ved med at snakke og snakke så drengene gad ik hører på hende og hun blev ved med at snakke og snakke. Drengene gad at være sammen med mig, men jeg valgte at tag tilbage hjem med min bedsteveninde, og vi skulle sove sammen men hun ringede til sin mor klokken 23.00 da vi kom hjem fra Aarhus og sagde hun ville hjem så hendes mor hentede hende. 

Jeg har det så dårligt føler mig Tom indeni, hun gider ikke snakke med mig eller noget som helst hun snakker med sin ex nu. 

Kan virkelig ik mere, har prøvet at spærger hvad fu k det er jeg har gjort galt hun ville ik sige en skid, tårerne løber ned af mine kinder og har virkelig bare brug for hende. 

Hilsen pigen der gøre alt galt.

 
Mistet min bedsteveninde
========================



 Hej

  
Jeg er virkelig ked af at det er opstået splid mellem dig og din bedste veninde. Men ud fra hvad du fortæller er jeg lige så forvirret som dig. Jeg var der selvfølgelig ikke, og jeg er sikker på at der er mange flere detaljer ved historien, men som jeg ser det synes jeg ikke du har gjort noget der berettiger denne her reaktion fra din veninde. Og jeg er sikker på at du i hvert fald ikke har haft til hensigt at såre hende. 

  
Men selvom man ikke har til hensigt at såre nogen, så kan man godt ved et uheld komme til at såre nogen alligevel. Så selvom du og jeg ville kunne blive enige om at du ikke gjorde noget forkert, så kan der måske stadig være en ide i at spørge sig selv hvad der kunne have fået ens veninde til at føle sig såret. 

  
Mit gæt, og det kan sagtens være helt forkert, er at din veninde i situationen med drengene også har fornemmet at de hellere ville snakke med dig end med hende. Så kan man selvfølgelig undre sig over at hun ikke trak dig til siden og fortalte dig hvordan hun havde det med det. Men det tror jeg det kan være svært at gøre i sådan en situation. For det første har man ikke lyst til at ødelægge den gode stemning. For det andet kan det være at din veninde ikke ville ødelægge den samtalen mellem dig og drengene. Og i sådan nogle situationer kan det letteste nogle gange være bare at sidde med sine følelser for sig selv og ikke sige noget. Men det er ikke en rar følelse, og den kan blive ved mange dage efter. Måske er det noget i din retning der er sket. Så kan det måske være svært at forstå hvorfor din veninde stadig ikke vil snakke med dig, nu hvor der er gået nogle dage, og især når i jo er bedste veninder. Jeg tror at der kan ske det i denne her slags situationer, at den ene, der føler sig såret, kan gå og vente på en undskyldning fra den anden, hvor det måske ikke engang er noget den anden har i tankerne, fordi det, som du skriver, kan være svært nogle gange at se hvad man overhovedet har gjort. 

  
Så mit råd til dig er at prøve at komme i kontakt med hende, og så måske starte med at skrive/sige "jeg er ked af det" eller "undskyld". Det kan være at du synes det er urimeligt at du skal undskylde hvis du ikke føler du har gjort noget, men nogle gange handler et undskyld også bare om at anerkende at man er kommet til at gøre noget og ikke nødvendigvis at man har haft onde hensigter. Jeg ville gætte på at grunden til at dine forsøg på at komme i kontakt med hende ind til nu ikke har virket, har været at du har forsøgt at indlede samtalen på en anden måde, hvor du ikke starter med undskyld, og så kan det være at din veninde tænker; "okay, jeg gider ikke snakke med hende hvis hun ikke engang ved at det hun gjorde ikke var ok". Du behøver måske ikke engang starte med undskyld. Du kan også bare indlede samtalen med "Jeg tror måske jeg kom til at tale lidt meget med de der drenge den aften, og jeg er ked af hvis du følte dig ignoreret", eller noget i den retning. 

  
Nu antager jeg selvfølgelig at det at hun ikke vil tale med dig har at gøre med det der skete den aften, og det ved vi selvfølgelig ikke. Du skriver også at hun er begyndt at tale med sin eks, og så er jeg bange for at jeg ikke kender nok til din eller hendes situation til at vide hvordan den puslespilsbrik passer. Men det kunne måske give mening, hvis man forstår det som et udtryk for at hun har brug for at blive bekræftet, måske bekræftet af en dreng, efter hændelsen den aften, hvor det kan være at hun følte sig afvist eller uattraktiv. Men nu skal jeg passer på at det ikke bliver for meget gætværk. Så jeg må hellere slutte her. Jeg håber virkelig det løser sig. Jeg tror du er en god ven. Jeg kan se på det du skriver at du bekymrer dig om din veninde og vil have at hun har det godt. jeg er sikker på at denne her misforståelse nok skal blive opklaret, så du kan få din bedste ven tilbage. 

  
Håber det hjalp. Ellers skriver du bare til os igen

  
mvh Markus

 

 Hej du  
  
Kan 100% godt forstå din bekymring om din bedste veninde.  
  
Mit råd til dig ville være, at give din bedste veninde lidt tid.  
Det ikke sikkert det har noget med dig at gøre - og de fleste har nogle gange brug for at være alene og være lidt for sig selv når der er noget galt.  
Så vent lidt med at spørg ind til hvad der er i vejen, for hun skal nok blive god igen, når hun lige har haft tid til at sunde sig over det der har gjort hende på.  
  
Hvis du ikke giver hende lidt rum, så kan hun bare blive mere irriteret og i dårligt humør.  
Så tag en dyb indånding og lad hende være alene og lad hende komme til dig, når hun er klar - for det skal hun nok gøre.  
  
Håber mit råd er til hjælp - ellers er du meget velkommen til at skrive herind igen :-)  
  
M.v.h. Line

 