
Hej brevkasse,


Jeg har skrevet til jer før, fordi jeg har haft det utroligt svært. Det er lidt grunden til at jeg skriver nu! Jeg har fået det meget bedre, jeg har afsluttet 9. Klasse som jeg har kæmpet meget med pga. Angst osv. Og nu skal jeg snart starte på efterskole. Men jeg har sådan en mærkelig følelse, jeg kan ikke huske, faktisk at have det så godt, og jeg er lidt på bar bund, på en måde. Jeg har gennemgået så meget og fordi jeg er meget sensitiv, bearbejder jeg det stadig. Problemet er at jeg et bange for at jeg er kommet til at blive ved med ikke at acceptere noget af det der er sket, og at det er derfor jeg har det så godt, men nu føler jeg at jeg har overskud til at snakke om det, men det har jeg ikke mulighed for. Jeg går bare rundt med en slags tilfreds og utrolig mærkelig fornemmelse, og i starten af sommerferien græd jeg i flere dage. Jeg ved bare ikke hvad jeg skal gøre, jeg vil gerne være virkelig glad, sådan virkelig, men jeg ved ikke hvordan!!!!

 
Ikke et rigtig problem
======================












Hey du! 



 

Først og fremmest,
så er det dejligt at høre, at du har fået det bedre. Som du selv ved, så er det
en lang og nogle gange en hård proces at arbejde med sig selv, så man kan komme
ud på den anden side. 



 

Når jeg læser dit
brev, så lyder det for mig, at du nu er kommet i en ny fase af den her proces.


Du skriver faktisk
selv, at du ikke kan huske, at du har haft det så godt, som du har nu. Måske
det hele kan virke lidt overvældende og skræmmende, fordi det føles fremmed. Så
du giver måske ikke dig selv lov til at være oprigtig glad. 



 

Jeg tænker, at der
er to ting, som jeg synes, at du bør arbejde med. Først og fremmest, så skal du
huske på, at du er i en proces. Du har fået det bedre, men derfor kan du stadig
have dårlige dage, problematikker, der skal håndteres osv. Særligt, hvis det at
være glad virker lidt skræmmende, så prøv at nyd de gode dage og stunder. Få
mest ud af det, og accepter, når du så har de dårlige dage, hvor du fx græder
og pas på dig selv i de dage. 


  

Derudover så synes jeg virkelig, at du skal finde nogle at snakke med. Både
hvordan du har det i hverdagen, men også det, som du skriver, at du har
overskud til at tale om. Du skriver godt nok, at det ikke er en mulighed, men
jeg tror, at det vil være godt, hvis du kunne finde en, som du stoler på og som
du kan dele dine tanker med. Det kan være en professionel, men kunne også være
en god veninde, en lærer, søskende, forældre eller lignende. Det vigtigste er,
at du finder nogle, som du kan dele tanker og perspektiver med. 



 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar! Al held og lykke med efterskolen og det hele!


VH.


Gustav





  
 