
 Hej ungzone. Jeg er en pige på 12 snart 13 som går i 6. Siden jeg startede i min “nye” klasse i 2. Er jeg blevet mobbet, men det er bare blevet værre for hvert år, nu når jeg kommer i skole kommer nogle af drengene hen til mig og kalder mig “hest”  og sådan og sparker mig, de kalder mig ogs en masse andre ting. Jeg har sagt det til mine lære alle årene men de bliver bare ved og ved og ved ik hvad jeg skal gøre, for nogle gange har jeg bare ik lyst til at komme i skole. Håber i kan hjælpe. 
Mobning
=======



Hej med dig,

Jeg forstår udemærket, at du bliver ked af det og ikke har lyst til at komme i skole, især når lærene ikke vil lytte på dit råb om hjælp. Det er aldrig rart at blive talt grimt til, og da slet ikke at blive sparket. Desuden tænker jeg, at det kan være svært ikke at tage mobbernes ord til sig. Derfor vil mit råd være, at du så vidt muligt ikke skal tage de grimme ord og dårlige opførsel til dig. Du fortjener ligesom alle andre at blive behandlet ordentligt. Jeg tænker også, at en mulighed kunne være at møde andre unge på din egen alder, eksempelvis gennem en fritidklub eller andre fritidsaktiviteter. Det kan ofte være nemmere at finde gode venner i andre, som du har noget tilfælles med.

Derudover tænker jeg at det ville være en god ide at snakke med dine forældre om, hvordan du har det i skolen. De kan eventuelt hjælpe dig med at snakke med dine lærere eller på anden måde læse problemet. For nogle kan det være svært at fortælle, men forældre er til for at hjælpe dig i svære situationer. Hvis det er svært for dig, så overvej blandt andet, hvad du gerne vil fortælle, og om der er en bestemt forældre du vil snakke med. Fortæl dem hvis du synes det er svært at tale om. 

Jeg håber mit svar kan hjælpe,

Venlige hilsner Kamilla. 

 

Kære du,

Det er en rigtig hård situation at være i - og jeg kan godt forstå, at du ikke har lyst til at komme i skole. Jeg vil dog rose dig for at skrive ind til os, da det kan være rigtig godt at få delt de her svære følelser med andre. 

Den mobning, du bliver udsat for, er på ingen måde i orden. Mobning er aldrig okay. Desværre er det noget, der sker rigtig mange steder, og du er derfor langt fra alene.

Du nævner, at du har snakket med dine lærere om det. Ved du, om de har gjort noget ved det? Det lyder ikke som om, at de har taget det så alvorligt, når mobberiet stadig foregår. Jeg ved også, at det kan være svært som lærer at få det til at stoppe helt. Det er dog ikke en undskyldning for, at du stadig bliver mobbet. Har du prøvet helt konkret at fortælle dine lærere, hvad det er, du bliver udsat for? Sommetider har læreren brug for at vide, hvad der foregår helt præcis. Det kan måske også være en hjælp at skrive det ned til din lærer, og så kan I måske snakke sammen om det, ud fra det, du har skrevet ned. Langt de fleste skoler har en anti-mobbepolitik - og det betyder, at din lærer som udgangspunkt også ved, hvor han eller hun skal finde hjælp henne, hvis du kommer med dine problemer. Det er faktisk sådan, at skolen har pligt til at hjælpe dig. 

Har du snakket med dine forældre om det? Mange oplever, at det er rigtig svært at sige det til sine forældre, da man som barn kan være bange for at gøre sine forældre kede af det. Det er dog vigtigt, at du ved, at dine forældre er der netop for, at de kan hjælpe dig i sådanne situationer. Hvis du snakker med dine forældre om det, så kan det også være, at de kan få snakket med dine lærere om det. Så står du i hvert fald ikke alene med kampen om at få hjælp.

Jeg kan forestille mig, at du går med en masse negative tanker om dig selv - det sker ofte, når man bliver udsat for mobning. Selvom det er rigtig svært, så kan det være en hjælp at øve sig i at stoppe de negative tanker. Mange kommer til at bebrejde sig selv, at de bliver mobbet. Man kan føle, at det er ens egen skyld, og at man sikkert fortjener det. Det er dog vigtigt at huske på, at det aldrig er din egen skyld. Ingen fortjener at blive mobbet.

Det kan også være en hjælp at skrive nogle af dine tanker ned. Det kan hjælpe dig til at få styr på dine tanker og det kan gøre dig stærkere med tiden. Dette kan også være brugbart, hvis du gerne vil fortælle andre om det. Når du først har skrevet det ned for dig selv, så har du også meget mere styr på det hele, når du skal fortælle andre om det.

Derudover tror jeg, at det er vigtigt at huske lave andre ting, som du godt kan lide. Når man bliver mobbet kan det hurtigt føles som om at hele ens liv drejer sig om det. Det er også meget forståeligt, fordi det er så hårdt. Dog kan det være rart og sundt for dig at give dig selv lov til at holde en pause fra det. Det kan for eksempel være, at du elsker at se film, høre musik, cykle eller gå en tur. Du ved bedst selv, hvad der gør dig glad, og hvad der kan skabe et pauserum for dig.

Der er også det alternativ, der hedder at skifte skole. Det ved jeg ikke, om du også har overvejet? Det er dog ikke altid en løsning, da man heller ikke ved, hvordan de andre i klassen er, på den nye skole. Det er dog en vigtig overvejelse, hvis mobberiet er så voldsomt, at det giver dig problemer med blandt andet at følge med skolen. Dette er også noget, du kan snakke med dine forældre om. Jeg tror, at det er godt at prøve at bekæmpe mobberiet på den skole, du allerede går på. Både du, dine forældre og lærere ved bedre, hvad der vil være den bedste løsning for dig.

Varme tanker til dig.

Kærlige hilsner fra

Lotte

 

Kære du, 

Jeg er virkelig ked af at høre, at du bliver mobbet. Det lyder virkelig ubehageligt, og jeg kan sagtens forstå, at du er ked af det og ikke altid har lyst til at komme i skole. 

Jeg synes, at det er vigtigt, at du taler med dine forældre om det, hvis ikke du allerede har gjort det. Du skriver, at du har talt med lærerne om det, men at det ikke har hjulpet, hvilket er super ærgerligt at høre. Jeg synes derfor, at du sammen med dine forældre skal tage en snak med din lærer igen og høre, hvad din lærer har af forslag til løsninger. Din lærer kender din klasse rigtig godt og vil derfor forhåbentligt have nogle idéer til, hvad der kan få drengene til at opføre sig ordentligt og lade dig være i fred. 

Hvis der går noget tid, og du stadig ikke føler, at det har hjulpet, så synes jeg, at du skal tale med dine forældre om, om det evt. var en mulighed at skifte skole. Jeg kan forestille mig, at det vil være en stor omvæltning at skifte skole, og det vil måske virke lidt skræmmende, men det kan samtidig give dig en mulighed for at starte helt forfra, få nye venner og komme væk fra de drenge, der mobber dig. 

Men til at begynde med er det aller vigtigste, at både dine forældre og din lærer ved, hvad der foregår, så de kan hjælpe dig. 

Jeg håber, at du kan bruge mine råd, og at du får det meget bedre i skolen. Du er altid velkommen til at skrive igen.

Hilsen Iben

 