
Hej brevkassen.

Jeg er en genert pige på 13 år, som overvejer at begå selvmord.

De fleste vil sig at jeg har et perfekt liv, jeg klarer mig rigtigt godt i skolen og bliver ikke mobbet. Men alle stiller virkelig høje krav til mig. Det er også altid mig de spørger hvis der er en opgave de ikke kan løse. Jeg føler mig aldrig god nok.

Mine klassekammerater udnytter mig, de får mig til at lave mere end den del jeg skal lave i et gruppearbejde og samtidig hører de ikke på mig.

Min ellers bedste veninde kritisere mit tøj og min måde at være på. For nylig lavede vi et fysik eksperiment, men så kom jeg til at lave en fejl i eksperimentet også rendt hun rundt og sagde “Sarah lavede en fejl”, hvilket virkelig gjorde mig ked af det, fordi sådan gør jeg ikke når hun laver en fejl.

Idag lavede vi gruppearbejde og mig og Emma havde brugt 2 timer på en model af jorden og så tegner drengene bare på jorden, hvilket vi blev ret sure/kede af det over, fordi det spurgte ikke om de måtte. Det var ikke engang det værste der skete idag. For min kæreste og jeg slog op idag.

Jeg ved virkelig ikke hvad jeg skal gøre. Jeg magter ikke mere. Jeg græder mere end en time om dagen siden vi startede i skole i august.

Hilsen Sarah

 
Jeg kan ikke mere. Hvad skal jeg med livet?
===========================================



Kære du,

Jeg er virkelig ked af at høre, at du har det så svært.

Det lyder som om, at du har haft en rigtig dårlig dag, og at du er inde i en svær periode. Sådanne dage og perioder tror jeg, at alle har nogle gange. Men du skal vide, at det går over igen. Det gør det virkelig. Så det gør mig trist at læse, at du overvejer at gøre en ende på dit liv - for tro mig, det skal nok blive bedre snart! Selvmord er aldrig den eneste udvej. Aldrig!

Jeg forstår virkelig godt, at du bliver ked af det over den måde, dine venner og klassekammerater behandler dig på. Det er bestemt ikke okay, at de udnytter dig, fordi du er dygtig i skolen, og det er heller ikke i orden, at din veninde udstiller dig foran de andre, fordi du lavede en fejl - vi begår alle fejl, og det er helt okay.

Jeg synes derfor, at du skal tale med nogen om dine følelser. Måske dine forældre, din lærer eller dine kammerater. Fortæl dem hvordan du har det, og at de gør dig ked af det, når de opfører sig sådan overfor dig. Du skal ikke gå med dine svære følelser alene, for det gør dem kun værre.

Hvis du ikke har lyst til at tale med nogen af dem, du kender, om, hvordan du har det, så er der også flere andre løsninger. Du kan f.eks. ringe til Børnetelefonen på 116 111 eller Livslinien på 70 201 201. Der kan du tale helt anonymt om dine tanker og følelser.

Husk at selvom livet er hårdt til tider, så er selvmord aldrig løsningen.

Jeg håber, mit svar kan hjælpe dig, og at du snart har det meget bedre. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben

 