Hej alle sammen!  

Jeg er en pige på 17 som lider af en depression som for en måned sidden endte med en selvmordsforsøg! Jeg blev indlagt på hospitalet natten over og derefter flyttede jeg hjem til min storebror....  

Der der gjorde at jeg valgte så drastisk en udvej er at jeg ikke har nogen venner.... har lige gjort det forbi med min kæreste gennem 7 måneder fordi han ikke kunne acepterre mig som jeg var.... Og fordi han var flov over mig... Men det største problem af dcem alle er min mor... Da jeg var lille... ja faktisk så langt jeg kan huske tilbage har hun slået mig... Ikke bar en lusing eller et "klap" i enden.. men med fx. grydeskeer, rundstokke, bøjler m.m. og det har sat sig nogle rigtig dybbe spor.... Og det har gjort at mig og min mor ikke kan talle særlig godt sammen... jo om hvad vi skal have at spise eller sådan noget... men problemer.. forget it.... Og det har altid været sådan i min familie at hvis man havde det svært snakkede man ikke om det... man gjorde bare som ingenting... Og det gjorde jeg også... Det resulterede i at jeg begyndte at sidde alene.. tog ikke i skole.. og begyndte at snitte mig selv for at kunne klare det... jeg var aldrig sammen med nogen.. for tænk hvis de så at jeg havde det skidt! Men nu har jeg fundet ud af at det er for dum! Min bror og min søster elsker mig og hjælper mig alt hva de kan.... Men nu er det snart jul og jeg gennemgår alle de ting min mor gjorde ved mig dengang.... i den måned jeg har været væk hjemmefra har min mor ikke en gang ringet for at høre om jeg har det godt eller hvordan det gik mig.... Derfor har jeg beslutet mig for at vente julen over og se hvordan det går... Og hvis min mor begynder på NOGET som helst... kotter jeg kontakten med min mor og far! Er det forkert eller......? 
Kontakt eller ej........?
=========================


Jeg synes at det er godt nok....min far slog mig da jeg var lille eller han slog mig da jeg var 12, men han har gjort det i hele mit liv indtil at jeg slog tilbage og bröd kontakten i flere måneder....til sidst indså han selv hvor dumt det var at slå sit barn....jeg er så kommet over det, men jeg kan stadig väk huske hvordan det var da han slog mig....men jeg synes det er godt nok, for hvis ens foräldre ikke siger eller kontakter deres börn betyder det jo at de er lige glad med ens börn....min far kontakter mig ikke eller min lille bror...men vi har vendet os til det...jeg tager det som at jeg ikke har nogen far....men jeg ville vare lige svare hvis det hjalp lidt =)  

knuzz mig....
Et lille svar fra lille mig
---------------------------


Jeg er glad for du skrev??? Og fortalte hvordan du har taklet det........  

 Qnuzzer mig!!
TAK
---


hej "rose"..  

jeg ved ikke om du stadig tjekker svarene men jeg skriver alligevel.  

jeg har været igennem noget lignende..  

min mor har godt nok ikke slået mig men folk har været ligeglade med mig så jeg forsøgte også selvmord..  

det er ikke fedt..  

men jeg synes også du skal se hvad der sker..  

dine søskende har vel også noget at sige..  

har de stadig kontakt til dem?  

jeg ville også bare lige sige at jeg føler med dig.  

og hvis du får lyst til at snakke kan du bare skrive tilbage og skrive en mailadresse eller noget lignende så skriverjeg hvis du får brug for det.  

håber du klare den.  

knuzzer mig
du er ikke forkert på den..
---------------------------


sefølig ser jeg stadig om der er kommet nogen svar.... og jeg er gled for du skrev....... hvis det er er min mail adresse: jonna21@sol.dk  

og du kan bare skrive...  

 Qnuz mig!!!  


TAK....
-------


Kære lille Rose  

Du er ikke visnet, men du har manglet vand (læs kærlighed).  

Det er godt du har dine søskende.  

At din Mor ikke har forsøgt at kontakte dig forbavser mig ikke, for hun må sidde og skamme sig, for man gør ikke børn fortræd.  

Jeg kan ikke lade være med at tænke på, hvor var din Far, når din Mor slog på dig ??  

Du gør ikke noget forkert, hvis du vælger dine forældre fra, set med mine øjne har de ikke fortjent dig.  

Jeg håber du klarer dig, og sender en masse tanker til dig, med ønske om lykke og kærlighed på din vej.  

Mor til 2 drenge
Hvor var din Far
----------------

