
 hej..  

  

jeg har været sammen med min kæreste i 20 mdr. nu, vi har haft et forhold der har været lidt som en rutsjebanetur. men vi elsker hinanden. måske endda for højt..  

  

min kæreste startede på noget skole, og flyttede på et skolehjem, for at være tættere på skolen, det var rigtig rigtig fint i starten..   

  

efter tre måneder, fortalte jeg ham, at jeg følte jeg blev til side sat, utrolig meget endda. han var helt stoppet med at skrive godmorgen, eller bare i det hele taget stoppet med at skrive/ringe. han brugte undskyldningen at han jo skulle lære de andre at kende osv. det er også helt fair, men en enkelt besked i løbet af dagen gør vel ikke så meget.. ?   

  

men så her, for fjorten dages tid siden, begyndte han at være meget underlig, han snakkede ned til mig, sagde okay, når jeg sagde at jeg elskede ham. han blev sur hver evig eneste gang vi snakkede i telefon, og han sagde en masse grimme ting.. jeg snakkede med ham en onsdag aften, hvor jeg gerne ville snakke, fordi jeg havde haft mareridt og næsten ingen søvn fået. men han havde ikke tid til at snakke, for han var meget træt, han ville gå i seng. det også helt fair. dagen efter ser jeg at han har været på facebook det meste af natten, og en pige fra skolehjemmet havde lavet en opdatering, hvori der stod at han havde hjulpet hende med lektier, ( de går på hver deres forløb ) .. jeg tænkte meget over det, og blev faktisk lidt små jaloux.   

  

han ringer så torsdag aften, som han havde lovet dagen inden, hvor jeg så bliver nødt til at lette hjertet, og siger så, at jeg synes det var mærkeligt at han godt kunne sidde op hele natten og hjælpe hende, men han vil hverken snakke, eller tage et tog i ( 30 min ) for at se mig. han bliver rigtig rigtig sur, fordi at han skulle i byen den aften, og ville fandme ikke have at jeg skulle ødelægge hans aften. der var bestemt ikke noget at snakke om, for hun var bare en veninde der havde brug for noget hjælp...   

  

lørdag, tager jeg op på skolehjemmet for at tilbringe noget tid med ham, hvis han ikke vil komme til mig, må jeg jo komme til ham.. vi havde det faktisk rigtig hyggeligt, vi spiste ude, så nogle film, og snakkede med hans roomie, og hans dame.. men om aftenen, fik han en besked, og da han læser den, smiler han helt vildt, og svare tilbage, og så begyndte jeg at mærke at jeg tænkte en del, han havde faktisk gemt sin telefon hele dagen, og det samme gjorde han efter han havde svaret på beskeden, jeg er normalt pisse ligeglad med sådan noget, men kunne mærke der var noget galt. vi så film resten af aftenen og der var ingenting..  

  

søndag morgen vågner jeg op, alle de andre sov stadig. hans telefon lå på bordet, og jeg stod ud af sengen, tog den med ud på toilettet. ( jeg havde det rigtig skidt med det ) hvor jeg så ser at han har skrevet med hende pigen, han havde lavet lektier med. det var nogle meget flirtende beskeder, jeg begyndte at ryste, da jeg falder over beskeder som; " jeg kan virkelig godt li dig :i <3 " "du er rigtig sød <3 " osv. og det samme havde hun skrevet, da det begyndte at stikke i mit hjerte læste jeg denne besked; " kommer du ikke over og putter? <3 " skrevet af hende, hvor min kæreste havde svaret; " jo, går over nu<3 " ( det var den torsdag nat hvor han havde været i byen ) jeg græd. jeg havde aldrig troet at han kunne finde på at gøre sådan, for jeg ved at havde det været mig der havde gjort sådan, havde han været rigtig gal.. jeg gik ind på værelset igen, rystende, vækkede jeg ham, og smed telefonen i hovedet på ham, han forsvarede ikke engang sig selv.. han vidste godt at han havde gjort noget forkert. han kom i tøjet og vi gik ud for at snakke om det, hvorefter han så siger; jamen jeg kan godt lide hende, som en veninde, og vi havde jo ikke kysset eller haft sex. " jeg var selvfølgelig blevet ked af det hvis de havde haft sex, men for mig er putning/kys og sammenvær meget vigtigere. så jeg var rigtig ked af det, han undskyldte mange gange, og jeg var stadig meget ked af det. jeg spurgte ham, om han stadig ville se hende, så sagde han ja, som veninde.. og for mig var det ikke godt nok, jeg bedte ham om at lade hende være, slette hendes nummer, slette hende på facebook osv. og det gjorde han, for min skyld, ikke fordi at han selv ville..   

  

jeg har stadig en rigtig øv følelse inden i, for jeg elsker virkelig min kæreste, ubeskriveligt højt! og jeg var/ er virkelig bange for at miste ham, for vi har gennemgået så mange ting, men trods alt står vi stadig her idag. er det bare mig, der er emsig, med at han puttede med sin veninde hele natten, og at han har skrevet sådan? jeg har stadig en stikken for brystet når jeg tænker på det, og kan ikke rigtig komme af med tanken, hvad skal jeg gøre? /:  

  

hilsen den sårede. 
Såret
=====



 Hej den sårede.   
Jeg gør mig ondt at høre dig, at du skulle opleve det her.   
Jeg ved fra personlig erfaring, at når fyre begynder skrive sådan til en "veninde" så er det bedst at gå fra ham. Hvis han ikke har fortalt dig om veninde og lyve om hvor han er/ hvem han er sammen med, så er det nok noget galt. Putte med sine veninder er ikke i orden i min bog eller skrive sådan der til sine veninder er hellere ikke i orden.   
Det stik for hjertet er nok at du føler dig nok meget såret og skuffet om din kæreste. Det går væk med tiden, hvis man går fra personen. For hvis du bliver ved ham, så vil du altid gå med det i baghovedet hver gang han får en besked.   
Løgn og usikker er ikke en god bund til en fremtid sammen. Men du skal gøre det som føle bedst for dig, ikke for ham.   
Jeg håber at det her kunne hjælpe dig, ellers skriv herind igen :)   
  
Stort kram Karen.  