
Hej Ungzone

I går skrev jeg til en jeg kan lide, som går i den klasse under mig…

Ugen op til har mig og mit crush skrevet sammen, han har ik vist jeg har haft et crush på ham, så vi var bare i “vennezonen”. Jeg havde før hen sendt ham skjulte hjerte på nogle snaps til ham, jeg tror ik han så dem for han sagde ikke noget til det.

Han fortalte sine venner om mig, jeg mødte hans venner, han mødte mine venner, jeg så hans skateboard, og hans smil:))

Igår tog jeg mig sammen til at skrive til ham og sige - Hej …. Jeg kan lide dig, du har altid smilt, fået mig til at grine, og føle mig tryg. I stedet for at holde det inde siger jeg det altså. Har du det ikke på samme måde kan jeg godt følge dig men jeg syntes du skal vide det, og håber det bliver mellem os - 

Han havde det ik på samme måde men nu føler jeg mig som verdens størreste idiot, og det bliver pinligt på tirsdag hvis jeg møder ham på gangen (og ja først tirsdag skal på blå mandag)

Hvad gør jeg?

Mvh. pige på 14

 
Ærlig
=====



Kære pige på 14,

Jeg synes, at du skal være rigtig stolt af dig selv! Det var en fantastisk modig ting, du gjorde, da du fortalte ham, at du havde følelser for ham. Det er der virkelig ikke mange, der tør gøre bare sådan, men du var virkelig sej og valgte, at det var bedre end at gå og holde det skjult. Det var en ufattelig sej ting at gøre. Godt gået!

Jeg synes desuden også, at du slet ikke behøver at være pinlig berørt. For den besked, du sendte ham, er absolut ikke noget, du behøver at være pinlig over. Det var den mest perfekte besked, du overhovedet kunne have skrevet, for du fortalte ham kort og godt, hvordan du følte men sagde også, at du havde fuld forståelse for det, hvis han ikke havde det på samme måde. Netop fordi du skrev det sådan, så er du absolut gået derfra med værdigheden i behold selvom han ikke havde det på samme måde, og du behøver på ingen måde at føle dig som en idiot. 

Det er dog helt forståeligt, at du har det sådan. For selvfølgelig vil man altid kunne føle sig utilpas efter, at man har være sårbar og delt sine inderste følelser med nogen, som ikke kunne gengælde dem. Og det kan altid være lidt nervepirrende, når man så skal prøve at komme videre efter sådan en situation. Men jeg synes absolut, at du bare skal gå ham i møde med oprejst pande, for du har gjort noget, der var vildt modigt, og som du ovenikøbet håndterede på en fantastisk måde.   


Hvis det er nemmest her i starten, hvor det lige er sket, så kan du prøve at lade som om intet er sket og bare være omkring ham på den venskabelige måde, som I nok altid også har været overfor hinanden. Men hvis du føler, at det gør for ondt bare at være normal omkring ham, så er det også helt okay, hvis du trækker dig lidt fra hans selskab, for at give dig selv tid til at komme dig over afvisningen. 

Uanset hvad der sker, og uanset hvad du vælger at gøre, så bare husk ikke at være for hård ved dig selv. Du kan absolut være velfornøjet over, hvordan du håndterede det her crush, og det var den absolut sejeste og mest ærlige måde du fortalte ham det på. Uanset hvor pinligt du måske vil føle det er, så husk at være stolt af dig selv. For du var sindsygt cool! :) 

Jeg håber, at mit svar kan være til lidt hjælp, og at du om ikke andet med tiden vil mærke, at den pinlighed, du måske føler, nok skal aftage og forsvinde. 

Med venlig hilsen,

Marissa

 