
 Hej THELove  

Hej har det ikke godt hverken derhjemme eller i skolen, pga. min far er alkoholiker og min mor ikke har tid til mig, og så fordi at jeg ikke har nogen former for selvtillid.. Men jeg begyndte at blive meget usocial, og gå meget ind i mig selv.. Det lagde min matematik lærer mærke til.. Vi begyndte at snakke lidt sammen. Og nu snakker vi sammen hver gang at jeg har brug for det! Og det er bare vildt dejligt at der endelig er nogen der gider at tage sig sådan lidt af mig eller hvad man nu skal sige.. Og han blev en mega stor støtte for mig.. Men så her efter sommerferien, begyndte vi så at snakke lidt sammen igen. Men, selvfølgelig hvor det hele kørte nogenlunde som det skulle, begyndte jeg selvfølgelig at få følelser for ham... Det er blevet så slemt at jeg drømmer om ham om natten, nogen gange kan jeg ikke sove kun på grund af at jeg ikke kan lade vær med at tænke på ham.. Jeg ved jo godt at det ALDRIG bliver os! For det første er han gift, for det andet er han 33 år og for det tredje har han to børn! Og der er ikke noget jeg mindre ville end at være forelsket i ham! Og han er selvfølgelig ikke forelsket i mig, og det kommer OVERHOVEDET IKKE bag på mig! Nogen gange ligger jeg og græder om aftenen kun på grud af ham. Men hvis i ved hvordan jeg kan komme over ham, så vil jeg Blive SÅ glad! Hilsen Den frustrerede pige :-) 
Forelsket i min lærer
=====================



 Hej frustrerede pige.   
Det er en rigtig tarvelig situation, du står i. Det er rigtig godt, du er indforstået med, at det nok aldrig bliver jer to. For det første er det meget ildeset, at en lærer har et forhold til en elev - han mister sit job på det. Derudover er det også ulovligt, da du er under 18 år.   
Måske er du bare rigtig overvældet over hans hjælp - en hjælp som du har manglet meget. Det kan sagtens være det, der får dig til at føle dig forelsket i ham, selvom du måske egentlig ikke er det. Du har manglet en stor støtte, som han nu har givet dig, og derfor føler du måske, at han er den eneste rigtige for dig i dette øjeblik. Jeg synes, du skal se tiden lidt an, og se om den forelskelse ikke falmer stille og roligt. Allerede det, at du er klar over, at han har en kone og børn, så du er indstillet på, at I ikke kommer til at være sammen, er en rigtig god start.    
Det kan være, du skal prøve at søge hjælp hos en anden, så du ikke er nødsaget til at snakke med din lærer, når du har brug for at snakke med en. Det er selvfølgelig rigtig trist, at du skal tage afstand til din lærer, når han gerne vil hjælpe dig og lytte til dig, men det skal jo ikke føre til, at du bliver så ked af det, som tilfældet er her.   
Du kunne måske også overveje at rykke klasse, hvis forelskelsen ikke går i sig selv. Jeg kunne forestille mig, at det er rigtig svært at koncentrere sig om skolen, når du har det, som du har det i forhold til din lærer. Det kunne sikkert hjælpe dig til ikke at tænke så meget på ham. Men som sagt, vil jeg foreslå, at du lige skal se tiden lidt an. Jeg håber, du kunne bruge mit svar, og at det kunne hjælpe dig.  
- Line.  

 hej den frustrerende pige.  
  
Du er ikke forelsket i ham , men du elsker nok mere idéen med at nogle hører på dig når du har det skidt. Ligesom en mor eller en kæreste gør. Jeg håber at du kan bruge din matematiklærer til at hjælp, hvis det er så skidt derhjemme og du er for meget alene.   
Hvis du begynder stille og roligt at tale med andre, så er du allerede social på den måde. Måske er der en i din klasse, som kan lide nogle af det samme ting du kan. så tal omkring de ting, som du føler er sjove at tale om.   
  
Hvis du ikke har nogle af de samme interesser, så afprøve nogle af de andre i klassens fritidsinteresser; f.eks. håndbold, bueskydning, tegne, male, sang, løb, zumba, fodbold, at lege fotograf med mobilen eller noget helt andet.  
  
Udfordr dig selv og find ud af nogle ting om du selv. Jeg håber at det her kunne hjælpe dig.   
  
Et Stort Kram,Karen :)  