
 Hej brevkasse,  

Jeg står i et ret stort dilemma. For jeg spiller fodbold på top plan og træner også med unionsholdet (ja, jeg er en pige og jeg spiller fodbold) Det skal lige siges at jeg træner fem gange om ugen, plus kampe. Jeg er rigtig god i skolen, og har altid fået af vide at skolen kommer først. Men jeg kan godt mærke at fodbolden, er ved at overtage min hverdag og for ikke altid lavet mine lektier. Jeg er stort set ikke sammen med mine venner mere, så jeg føler mig lidt ensom. Sidste år kunne jeg nå alle ting. Havde bare ikke tid til at spise, så jeg fik en mindre spiseforstyrelse. Jeg ved bare ikke rigtig hvad jeg skal satse på, for det er jo fodbolden der holder mit hoved højt. Men kan godt se at det ødelægger alle de andre ting. Der er flere af mine venner der er begyndt at gå til fester, men min træner siger jeg ikke kan være en del af det hvis jeg vil være blandt de bedste. Jeg er konstant træt og har rigtig ondt i hovedet.   

  

Vil rigtig gerne høre hvad i synes jeg skal gøre og hvad jeg skal satse på.  
Fodbold, Lektier eller vennerne
===============================



 Hej SIS.  
  
Det virker lidt som om at du satser meget på fodbolden og gerne vil komme rigtig langt så det er det jeg går ud efter og har derfor hentet hjælp udefra :)  
  
Jeg har en ven som er professionel fodboldspiller han har spillet for superliga klubben sønderjyske og ham har jeg lige skrevet lidt med nu her og han er kommet med nogle gode råd til hvordan du klare hverdagen med tid og overskud, så her kommer en forklaring :)  
  
Først og fremmest er det vigtigt at du sætter dig ned og planlægger din dag/uge, altså laver et uge skema hvor du simpelthen skriver ned hvad du skal og så kan du os se om der er tid til andet sjov med vennerne.  
  
Derefter er det sindssyg vigtigt at du holder skolen ved lige og får dig en uddannelse for hvis du nu skulle blive professionel fodbold spiller så er det vigtig at ha en uddannelse til når du stopper med at spille fodbold eller hvis du nu skulle blive så meget skadet at du bliver nød til at stoppe ufrivilligt, for så kan du os få et job bag efter din karriere slutter.  
  
Du skal være bevidst om at du nogle gange vil komme i situationer hvor du bliver nød til at sige fra til dine venner og der vil komme tider hvor du slet ikke orker noget som helst hverken fodbold, lektier eller dine venner og der er det virkelig vigtigt at du bider det i dig og kæmper for det, det vil virkelig gavne i sidste ende både i skolen men os på banen.  
  
Og det allervigtigste er at du skal huske og få din nattesøvn og ikke blive oppe til langt ude på natten for hvis du ikke for nok søvn så kan du ikke yde dit maksimale hverken på banen eller i skolen og har derfor heller ikke overskud til at være lidt sammen med vennerne.  
  
Det kan være meget svært og være sammen med vennerne hvis de ikke er på træningsbanen med dig om dagen men til tider bliver man desværre nød til at sige fra. og det bliver man nød til fordi man har kun 1 chance på det allerhøjeste niveau.  
  
Selvfølgelig skal du ha tid til afslapning og være sammen med dine venner og det er derfor du skal lave et ugeskema og derefter kan du aftale med veninderne om i skal være sammen  
  
Jeg håber du kan bruge mit svar til noget og jeg skulle hilse fra ham og ønske dig held og lykke!  
Og os held og lykke fra mig ! Krydser fingre for dig og jeg håber du kan bruge mit svar til noget :)  
  
Mvh   
Jesper Holmegaard  
  
 

 Hej SIS  
  
Det er nogen gange ret svært at få det hele til at passe sammen. Her kan jeg godt se at du må gøre noget, for det kan ikke blive ved på den her måde. Du må finde ud af hvad du skal inden du går ned med stress. Jeg tænker måske at du kan graduere lidt på din fodbold. Du træner hver dag og det er endda på højt plan. Er der mulighed for at du kan sætte den tid lidt ned, evt. til 1-2 dage om ugen? Så har du det stadig i dit liv, men det fylder ikke det hele.   
Dermed bliver der mere tid til venner og lektier. Det er altså vigtigt for dig også at bruge tid på det så du får nogle sociale og faglige færdigheder som du kan tage med dig resten af livet.   
Du er 14 år gammel - du behøver ikke være professionel til det hele endnu.   
Jeg synes du også skal snakke med dine forældre om det. De vil helt sikkert gerne vide at du går og bekymre dig sådan og de vil helt sikkert også gerne hjælpe!  
Held og lykke  
  
- Charlotte   
 