
Hej UngZone 

Jeg ved ikke rigtig hvad jeg skal gøre ved mit problem, kan I hjælpe?

Mit problem er, at min far og jeg tit slås for sjov, men nogle gange tager det overhånd for ham og slår rigtig hårdt. Jeg kan ikke nænne at konfrontere ham med det, men jeg vil også gerne have at det får en ende. 

  
Jeg har op til flere gange fået sår og blåmærker af det som andre stiller spørgsmålstegn til, men jeg har heller ikke lyst til at udstille ham!

  
Hvad gør jeg?

 
Min far er meget voldsom
========================



Kære du

Jeg kan godt forstå, at det er en svær situation at stå i. 

Jeg vil dog også sige, at det aldrig bør give sår eller blå mærker at slås med nogen for sjov, så jeg kan virkelig godt forstå, at du gerne vil have det til at stoppe. Selvfølgelig kan det ske ved en fejl indimellem, men det er ikke noget, der bør gentage sig. Når det bliver så voldsomt, så er det ikke længere en uskyldig leg, men din far, der måske glemmer, hvem han slås/leger med.

Det kan være rigtig svært at sige fra overfor sin far, men samtidig tænker jeg også, at det er nødvendigt. Det er helt naturligt, at når man bliver ældre, så er der også nogle ting, som man bliver bedre til at se ude fra og som man egentlig godt kan se, at det ikke bør være sådan. Så selvom det er svært, så vil jeg foreslå dig at fortælle din far, at det gør ondt, når i slås for sjov og det tager overhånd. Det er helt okay at sætte sine egne grænser - også overfor sine forældre. Det kan være, at han ikke selv er klar over, at det er for hårdt og derfor vil være en hjælp for ham at få at vide. Hvis han godt er klar over, at det måske kan blive lidt til den hårde side, så er det måske også et tegn på, at han bliver "træt" af legen undervejs og gerne vil have den til at stoppe. Og at han på en måde ikke kan finde ud af selv at sige fra, når han ikke længere synes, at det er sjovt. Det er langt fra en optimal måde din far siger fra på, men det kan måske være det, der er tilfældet. Så sig endelig til ham, at det er for meget og at det gør ondt på dig, for som du selv skriver, så skal det stoppe. 

Jeg kan godt forstå, at du måske ikke har lyst til at dele med andre, at mærkerne kommer fra slåskamp/leg med din far, men omvendt så er det jo sandheden lige nu. Jeg tænker derfor også, at det er endnu en grund til at sige det direkte til din far, så undgår du at udstille ham og på den måde er det måske alt i alt en meget god løsning for dig.

Hvis det er for svært for dig selv at sige til din far, så kan det være, at du kan snakke med din mor eller en søster/bror om det, som kan hjælpe dig med at sige fra overfor din far, så du ikke er alene i det. 

Jeg håber, at dette var en lille hjælp.

  


Kærlige hilsner fra

Lotte

 