
Hej er en pige på 13 og har vidst i mange år nu den person jeg kalder far ikk er min rigtige far. Jeg har ikk rigtig tænkt så meget over at jeg ikk vidste hvem min rigtige far var fordi det intraserede mig ikk så meget den gang men nu tænker jeg for meget over det.

 Jeg har bare haft på fornemmelsen at jeg skulle finde ham og snakke med ham men ved ikk rigtig hvordan jeg skal gøre det fordi det er lidt svært. Min mor har selv sagt det til mig men jeg var ikk så gammel der. Men nu hvor jeg er blevet ældre vil jeg gerne i kontakt med ham men tror bare at det bliver en ud fordring. Også fordi jeg har lidt af en depration men det er der ikk så mange der ved og derfor har det medvirket i at jeg har skåret i mig selv 4 gange og kan ikk rigtig lade være. 

Håber der er nogen der kan hjælpe mig for det har jeg virkelig brug for..!!

 
Fundet min rigtige far..!!!!
============================



Hej med dig,

Jeg kan forstå at det kan være svært, at du ikke har mødt sin biologiske far. Jeg er sikker på at det skaber en masse spørgsmål, som du gerne vil have svar på. Alligevel er det dejligt at høre, at du gennem din barndom har haft en far, der har hjulpet med at tage sig af dig.

Jeg tænker at det ville være en god ide, hvis du tager en snak med dine forældre (eventuelt din mor) og fortæller dem(hende om dine tanker. Så har du mulighed for at spørge ind til din biologiske far, og finde ud af om det er muligt at skabe kontakt til ham. Måske kan de endda svare på mange af dine spørgsmål? Desuden bliver du nødt til at snakke med din mor eller en anden voksen, som du stoler på, omkring dine depressive tanker og selvskade, så du kan få hjælp til dine problemer. Hvis du synes dette er svært, kan du eksempelvis rigne til børnetelefonen. 

Jeg håber mit svar kan hjælpe.

Venlige hilsner Kamilla

 