
Hej med jer!

Jeg vil lige fortælle lidt om min veninde, jeg har haft gennem 23 år. 

Vi kom til Danmark nogenlunde samtidig og vores forældre var tætte bekendte, da vi voksede op side om side, nærmest. 

Hun har altid været sød, kærlig, eventyrlysten og energisk på en behagelig omgængelig måde. 

Efter et efterskole ophold, ændrede hun adfærd totalt. Hun sprang ud som en meget promiscious pige, der røg lidt hash mm.

I mange år, tiltog den grimme adfærd og tog overhånd i form af voldelig adfærd, smart i en fart attitude, trusler, hærværk und so veiter. 

Hun har haft sex med de fleste pigers kærester i hele byen, hvilket også bare udgør hun bare oser af skidt karakter.. 

Sidste uge havde vi en aftale, som hun ikke mente hun skulle tage seriøst og derfor bad mig drop mit pis, når jeg bad hende gentagende gange om at give mig et tidspunkt. Det ønskede hun ikke, og fik af vide af min tætteste veninde, at hun havde ringet febrilsk til hendes mand for at blive kørt (alle er fælles bekendtskaber), og det havde de så gjort.. 

Min veninde og narcissistiske claudia (dette er opdigtet da jeg med sikkerhed ikke kender nogen ved dette navn).. Det gør ondt, det gør så ondt at se hende være sådan, agere som en skudt h** der udnytter alt og alle. 

Det skal lige siges at kvinden er næsten 30, har ingen mål i livet, lever af redbull, cigaretter, hash og kokain. 

Det er nok også på tide at give slip, men det gør ondt... Det gør rigtig ondt... Og det vigtigt at komme ud med det... Altid.. 

  
Hilsen   
R

 
Narcissistisk veninde
=====================



Hejsa!  


Det er en rigtig ubehagelig og svær situation, du befinder dig i. Det er aldrig nemt at være vidne til, at veninder eller andre bekendte forandrer sig og bliver en dårligere version af dem selv. Samtidig er det svært at stille noget op, hvis de ikke selv synes eller mærker, at deres måde at opføre sig på er problematisk. 

Mit bedste råd vil altid være at snakke om tingene, da det er vigtigt at sætte ord på, hvordan man har det (ligesom du har gjort ved at skrive til os). Dog skal man også være klar til at lytte til den anden part, så man forhåbentlig kan få en forståelse for hinandens følelser og tanker. Jeg ved godt, at det ikke er nemt i jeres situation - særligt, hvis din veninde ikke selv synes, at der er et problem. 

Det lyder til, at det hele påvirker dig enormt meget og jeg tror også, at det er vigtigt, at du overvejer, om det er kampen værd. Desværre er det ikke alle venskaber, som varer evigt, og selvom man har haft en masse gode oplevelser og år sammen, glider mange fra hinanden i takt med, at man bliver ældre og måske bevæger sig i hver sin retning. Hvis din veninde ikke er klar til at lytte til dig og ikke indser, at der er et problem, bør du måske trække dig lidt fra hende. Mest for at passe på dig selv, men også, så din veninde måske kan indse, at du rent faktisk bare ønsker at passe på hende og ønsker hende det bedste. 

Jeg håber, at mine tanker er til hjælp for dig. Ellers skal du endelig ikke tøve med at skrive til os igen!

De bedste hilsner Julie :-)  
  
 

Hej.

Ja, hun lyder godt nok som lidt af en karakter.

Jeg kan sagtens forstå hvor svært det må være at se en person, man har holdt meget af fra barns ben, få et liv der udfolder sig på den måde. Og jeg kan også godt forstå hvis du er bekymret for hende - i forhold til de stoffer hun tager og den risikable adfærd du beskriver. Spørgsmålet er hvordan man overhovedet italesætter den slags på en ikke formynderisk måde. 

Jeg tror det handler om at undgå at anklage hende for noget. Du kan starte med at spørge hende hvordan hun har det. Så kan det godt være du får et defensivt svar. Det kan være hun ikke helt tager spørgsmål til sig. Ikke tænker over det. Med andre ord; det kan være det bliver en langsom proces. Du er nok nødt til at gøre det til en vane virkelig at spørge ind til hendes følelser. Hvis der er tale om en person som har svært ved at stole på andre menneskers hensigter, selv hendes tætteste venindes, kommer det her nok til at tage tid. Og tal om hvordan du selv har det. Demonstrer for hende at det er ok at være åben omkring den slags. Forhåbentlig vil hun efter et stykke tid begynde at åbne lidt op. For hvis vi skal finde ud af hvad den bagvedliggende årsag til denne her adfærd er, er hun nødt til at være i stand til at tale om hvordan hun har det og reflektere over sine følelser.

Der kan være mange grunde til at mennesker udviser denne her slags udskejende adfærd. Udadreagerende er et ord vi ofte bruger. Det er ret rammende, for det er ofte netop det det handler om. Når der er følelser der gør ondt virkelig at føle, når der er noget inden i os vi virkelig gerne vil løbe væk fra, så er der typisk ikke særligt langt fra tanke til handling. Nu mere mennesker prøver at distrahere sig selv eller få verden uden for til at være spændende og farlig, nu mere er det der er inden i ofte endnu farligere. Hvad er det? Det ved du berdre end jeg. Du har kendt hende længere. Brug den viden du har om hende til at målrette dine spørgsmål, når du spørger ind til hvordan hun har det. Uden at vide noget som helst om hende, tror jeg en konfrontation, en ærlighed med sig selv i form af spørgsmålene "Hvad har jeg virkelig brug for", "Hvad vil jeg egentlig" og "Hvem er jeg", er det denne her person har brug. Det vil tage tid, og det vil nok være smertfuldt for. Også bare at indse at den måde hun har håndteret det indtil nu virkelig ikke har været konstruktiv.

Håber det kunne opklare noget. Hvis jeg har misforstået noget eller skudt helt ved siden af et par steder, beklager jeg. Du kan altid skrive igen

mvh Markus 

 