
Kære brevkasse

Jeg er en pige på 16 år, som er en udvekslingsstudent i USA. Så har været her i snart to måneder, men jeg har så utrolig meget hjemve, at jeg ikke kan finde ro.

I starten, snakkede jeg meget med min mor, men da jeg fortalte min værtsfamilie om min hjemve, sagde de, at jeg skulle skære ned for kommunikationen... men det har overhovedet ikke hjulpet.

Jeg sidder i skolen og kæmper for at holde tårerne tilbage. Jeg er så stresset med lektier, og er bange for at jeg er ved at få en depression, fordi jeg har været ked af det i så mange uger nu. Har googlet mig rundt om symptomer, og største delen af dem passer perfekt.

Jeg ved virkelig ikke hvad jeg skal gøre, for kan ikke fortsætte sådan her. Jeg ved godt, at de fleste råd lyder, at man skal holde sig travlt, og det føler jeg også at jeg gør, for jeg spiller volleyball hver dag efter skole indtil 17:30. Og jeg løber også nogle gange efter træning. Jeg har ikke rigtig fået nogle venner jeg kan hænge ud med endnu, hvilket også gør mig meget ked af det (jeg er meget imødekommende).

Hvordan kommer jeg af med min hjemve? Der er intet der virker for mig. Og hvordan bliver jeg glad igen? Jeg er træt af, at være ked af det hver eneste dag, og ved ikke om jeg kan holde til det meget længere.

PS: mine forældre ved godt, at jeg har slem hjemve, og det samme har min kontakt person i min rejse organisation.

 
Hjemve i USA
============



Hej du,

  
Tusind tak for dit spørgsmål. Det er super fint, at du tager kontakt til os, så vi muligvis sammen kan løse dit problem. Umiddelbart tror jeg ikke, at du nødvendigvis har en depression. Det kan jeg selvfølgelig ikke udtale mig om, men dine symptomer kan også være et udtryk for andre ting, som du eksempelvis selv nævner: hjemve. Hjemve i sig selv kan være ret voldsomt, og påvirke andre aspekter af din hverdag. Det er naturligt at føle urolighed, stress og nedtrykthed i forbindelse med hjemve, fordi du ikke kan finde ro i dine   
nye omgivelser.

  
Det lyder til, at du har gjort en masse, for at prøve at forbedre din situation, og derfor vil følgende måske lyde fjollet. Jeg synes dog, at du skal blive ved med at prøve. Du siger, at du ikke har fået nogle venner endnu, hvilket jeg synes er et godt sted at starte. I Danmark har vi en tendens til, at være meget "stille og rolige", når vi skal have nye venner. Venskaber skal helst komme til os, for ellers er det ikke meningen. En idé kunne dog være, at gå direkte hen til nogen og spørge, om I skal hænge ud. Det kan godt virke ubehageligt, og meget grænseoverskridende, men hvis det ender med et venskab, er det så ikke det værd? Det kunne eksempelvis være nogen på dit volleyballhold, som du kan begynde at hænge ud med i jeres fritid. Hvis du skal af med din hjemve, bliver du nødt til at skabe et nyt hjem, der hvor du er nu. Det betyder altså, at du skal have nye venner, rutiner og "familie". Du kan derfor også prøve at lave flere familie-ting med din værtsfamilie, som kan bringe jer tættere på hinanden. Det kan eksempelvis være at spille spil sammen, tage ud at spille minigolf eller lave noget andet, som du plejer at lave med din familie. Jeg tror, at det vigtigste er dine relationer. Hvis du har nogle at snakke med om tingene, dele liv med og have det sjovt med, behøver du ikke gå med det alene. Ensomhed i hårde perioder, gør kun tingene værre, så det er et godt sted at starte. Sidst men ikke mindst, kan du jo lufte idéen for dine forældre om, at komme til en psykolog, hvis du virkelig tror, at du lider af depression. En psykolog har mulighed for, at give dig nogle redskaber, som kan hjælpe dig i din hverdag og snakke med dig om de ting, som er svære. Det er selvfølgelig altid en mulighed, hvis du bliver ved med at have det dårligt. Jeg håber dog, at tingene løser sig, og du er naturligvis altid velkommen til at skrive til os igen.   
  
- Benedicte  


 

Kære du,

Jeg er rigtig ked af at høre, at du har så meget hjemve. Jeg kan sagtens sætte mig ind i, at det er utroligt hårdt at være væk fra sin familie og sine venner - især når du er så langt væk og i så lang tid. 

Jeg kan desværre ikke give dig en mega simpel løsning på problemet... Jeg kan imidlertid give dig nogle råd, som jeg håber, kan give dig håb om, at det bliver bedre. 

Først og fremmest synes jeg, at du skal have lige så meget kontakt med dine familie derhjemme, som du har lyst til. Det er trods alt dem, du savner, så hvis det giver dig glæde at tale med dem, så synes jeg bestemt, at du skal gøre det. Når det er sagt, skal det selvfølgelig holdes på et niveau, hvor du også har tid til alt det, dit studieophold byder på.

Jeg har selv oplevet at have meget hjemve, især da jeg var yngre, og min erfaring er, at det bliver bedre med tiden. Du vil vænne dig til at være væk efter noget tid, og du vil vænne dig til din nye (midlertidige) tilværelse i USA. Jeg tror virkelig, at det vil blive bedre med tiden for dig. Mit bedste råd er, at holde hovedet højt og bevare håbet om, at din hjemve vil aftage. Selvfølgelig vil du blive ved med at savne din familie og venner derhjemme, men jeg tror, at savnet vil fylde mindre, jo længere tid, du er i USA, og jo mere involveret du bliver med din værtsfamilie, skolekammerater osv. 

Derudover vil jeg råde dig til at sørge for at gøre ting hver dag, der gør dig glad. Det kan være småting, som at løbe en tur, spise en is, se et afsnit fra din yndlingsserie eller ringe hjem. Hvad som helst, der gør dig glad. Jeg er ikke i tvivl om, at det også ville hjælpe meget, hvis du fik nogle gode venner omkring dig, så prøv at engagere dig endnu mere i det sociale. Du kan f.eks. spørge, om der er nogen på dit volleyball-hold, der har lyst til at gå ud og spise aftensmad efter træning, eller du kan spørge nogen i skolen, om de har lyst til at gå i biografen i weekenden - eller hvad end du tænker, der kunne være hyggeligt. Jeg er helt sikker på, at der er mange, der ville sige ja!

Med hensyn til det du skriver, angående depression, så vil jeg sige, at du sagtens kan nikke genkendende til symptomer på depression i perioder af dit liv, uden ret faktisk at have en depression. Det er helt naturligt, at du er ked af det, når du har så meget hjemve, og det behøver bestemt ikke at være tegn på, at du er deprimeret. Derfor vil jeg anbefale dig at glemme den tanke for nu, og se om ikke du får det bedre i takt med, at du falder mere til i USA. Hvis du om noget tid fortsat tænker, at du måske er på vej ned i en depression, synes jeg selvfølgelig, at du skal tale med en læge eller psykolog om dette. Men indtil videre tror jeg på, at du med tiden vil få det meget bedre :-)

Jeg håber virkelig, at mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive til os igen.

Held og lykke med det hele! Jeg håber du får et fantastisk spændende ophold og skaber en masse gode minder. 

Hilsen Iben

  
 