Kære Bolius eksperter


Nysgerrige sladder-naboer - vores nye naboer er meget slemme og kommenterer alt, vi gør.


Vores hus ligger meget tæt på skel, så det ville ha' været rart, hvis de, som de tidligere naboer gjorde, passede deres og gav noget rum, det kommer ikke til at ske, og vi er fjender allerede. 


Nu kan det jo svært at afgøre, om det virkelig sker, så rent hypotetisk antager vi, at naboen nærmest sidder ved hækken med store øer og drøner rundt til de øvrige naboer hver gang, de synes, de har hørt noget, de kan tilsvine os med. 


Hvad kan man gøre? Og her mener jeg rent juridisk, for samtale kommer vi aldrig til.


Venlig hilsen G P


Kan vi rent juridisk stoppe nysgerrige naboers generende snak, sladder og larm i haven - er der love regler eller andre muligheder?
Kære G P  


Vi mennesker er jo nogle pudsige størrelser og social interaktion en underlig konstruktion. Vi bliver tossede af at være alene, men kan sørme også blive tossede af at indgå i ufrivillige sociale relationer. Der er ingen tvivl om, at vi opfatter vores rolle som naboer meget forskelligt; nogle vil helst slet ikke have kontakt til naboen, mens andre føler, at de har en ret – ja næsten pligt – til at skulle forholde sig til alt, hvad naboen foretager sig. Noget kunne tyde på, at I har fået én af de sidstnævnte.

Det kan virke besynderligt, at nogle skulle have så lidt indhold i tilværelsen, at man har behov for at kommentere og viderebringe sikkert ganske uinteressante efterretninger fra jeres baghave. Rent juridisk er der ikke noget, I kan gøre ved de såkaldte ”Tyttebær-Maja”–naboer, men der findes umiddelbart både en teknisk og en kommunikativ løsning. 

Hegnsloven har til formål at beskytte mod fredskrænkelser og sikre mulighed for ugenert ophold i haven. Dette omfatter typisk, at et hegn skal være af en beskaffenhed således, at naboen ikke kan kigge ind til jer (og omvendt). Såfremt fredskrænkelsen består i, at naboen kan høre, hvad I taler om, kunne man forestille sig, at der blev etableret en form for støjhegn mellem jer, svarende til hegn med isoleringsbats mod støjende veje. Effekten er jo nok tvivlsom og konstruktionen ganske uelegant.


At undlade at ”sige noget i haven” er jo den oplagte løsning, men i det lange løb giver det jo ikke mening. En historie har jo altid to sider, og derfor kunne det være interessant at høre naboen også.


Min anbefaling vil være, at I tager tyren ved hornene og enten inviterer naboerne ind (eller skriver et brev), hvor I giver udtryk for jeres frustrationer. Den bedste vej vil være gennem en mediator, som kunne hjælpe med at facilitere den gode dialog, men vælger I en gør det selv-løsning, er det meget vigtigt, at I både i skrift og tale fokuserer på jeres oplevelse, herunder sigter mod pointen om, at selv en lille ændring af deres måde at kommunikere på kan forbedre jeres livskvalitet. 


Et ensidigt fokus på det negative i konflikten vil næsten altid virke forværrende. Vær åben i dialogen, hør, hvad der bliver sagt (meningen - og ikke kun, hvad de siger), vær også indstillet på, at I også selv skal ændre nogle ting i processen.


Læs mere: 10 gode råd: Sådan undgår du en nabokonflikt

