
Jeg er en pige på 21 år som de sidste 10 år har boet på et opholdssted 

  
Mit problem drejer sig om at jeg har fået en pædagogstuderende ind i mit kontakt team og det er ham jeg har næsten hver dag og jeg har det i forvejen lidt svært med pædagogstuderende og med ham er det endnu sværere mest af alt fordi han kun er 20år (altså et år YNGRE end mig). 

  
Jeg har det virkelig meget dobbelt med ham for han er mega dygtig og sætter en masse igang men jeg synes det er svært at han er et år yngre end mig og føler at han spiller far for mig selvom jeg godt ved han bare er omsorgsfuld. 

  
Jeg synes det er mega svært at jeg næsten aldrig har min kontakt pædagog fordi jeg hele tiden har ham og når jeg spørger om jeg kan snakke med min kontrakt pædagog siger hun at jeg skal bruge ham. 

  
Jeg synes det er maga uretfærdigt at  vi beboere ingenting har at skulle have sagt om hvem vi der er koblet på os og at de studerende bare kan vælge frit. Men jeg kan selvfølgelig også godt se at hvis jeg selv måtte bestemme ville jeg nok ikke vælge ham og det ville også være mærkeligt for han har også lært mig rigtig meget. 

  
Jeg synes det er svært at han tror han er så klog på alting når han kun er 20. Han har meninger om alting og i øjeblikket er jeg igang med en udredning for forskellige ting blandt andet spiseforstyrrelse og autisme, han er meget interesseret de her diagnoser og er også ved at lave en opgave om det derfor er det altid ham der er med mig til psykiater og han er mega god til at fortælle hvad han ser men det irriterer mig meget at han beder min psykiater lave alle mulige test han har blandt andet fået igennem jeg skal iq testet og jeg er fandme ikke dum. 

  
 Jeg har botræning og han er mega irriterende han diregere hele tiden og går meget op i at følger en struktur med alt hvad der har med mit værelse at gøre og hvis jeg ikke følger strukturen vil han ikke spille spil kort med mig og det er det eneste jeg kan lide at lave om eftermiddagen og når der kommer aftenvagter siger han de heller ikke må spille med mig fordi jeg ikke har passet botræning og de gør bare hvad han siger fordi alle pædagoger synes han er åh så dygtig. 

  
I starten da jeg fik ham troede jeg at han valgte mig fordi jeg nok er den beboer der ser bedst ud også fordi han også blev koblet på en anden pige på min alder også i efterværn der også ser ret godt ud og jeg kunne ikke forstå hvorfor han ikke fik nogen af drengene i stedet for. Jeg er blevet skældt ud både af lederen, min kontaktpædagog og af ham fordi jeg tænkte sådag og det er også forkert tænkt for jeg har fundet ud af at han ved rigtig meget om pige problemer og han er god til det så jeg har også lidt dårlig samvittighed over jeg tænkte sådan i starten 

  
Men selvom han er god kan jeg som tider synes han er for meget han går meget op i struktur og regler og det er vigtigt for ham og sætte grænser vi har os brug for grænser men han kommer tit til at sorgen mig og det bliver sommetider ireterne fx når siger han tit STOP i sådan en hård tone eller siger er du blevet ringet op og han siger det mens alle andre høre det

  
Men det skal siges at han er blevet meget bedre og når vi har botræning er han begyndte at droppe strukturen lidt og efter han har lært mig at kende er han blevet meget mere mild og forstående og han lytter mere og er blevet bedre til at rose mig i stedet for at gå så højt op i regler det er også sommetider når han skal være omsorgsfuld og minde mig om noget jeg skal huske eller siger noget for at hjælpe mig gør han det uden de andre høre det og det gjorde han ikke i starten og det kunne føles pinligt det er han begyndt at tage hensyn i stedet for og siger det når de andre ikke er der. 

  
Han har også sat gang i at vi træner i et fitnees center 2 gange om ugen og det er virkelig godt han er den første der har kunne motivere mig til det de andre voksne har ikke turde fordi jeg før i tiden har haft symptomer på spiseforstyrrelse men det at vi træner gør at jeg spiser mere og vi har det mega sjovt når vi træner og han er virkelig god til at motivere mig. 

  
Han er også blevet meget bedre til at lytte og jeg kan lide vores samtaler som jeg har med en af de ansatte 2 gange om ugen han er god i de samtaler og han ved meget om hvad man kan gøre ved mange forskellige problemer og han dømmer aldrig men selvfølgelig vil jeg også gerne have nogen af samtalerne med min kontaktpædagog  


Her til juni er han færdig som studerende og men han er blevet ansat 12 timer om ugen hvor han næsten udenlukkende skal være koblet på mig. Min kontakt pædagog troede jeg ville blive sur da hun fortalte mig det men faktisk blev jeg glad for han sætter en masse ting i gang og han er blevet meget bedre. 

  
Men jeg er stadig meget dobbelt for synes det er svært det der med han er et år yngre og synes stadigvæk han sommetider siger tingene lidt for pædagogagtigt i forhold til han er yngre en mig os selvom det er blevet bedre og synes også det er lidt svært han skal lære mig en hel masse når han er et år yngre men hvordan synes i jeg skal tænke om det og synes i det er et problem han er yngre

  
Jeg er virkelig dobbelt   


  
 
Bladet
======



Hej!

jeg forstår godt at du har det lidt ambivalent med ham, især når han er så tæt på din alder. Det vigtigste at tænke på er at han har jo noget viden om problemer, rent fagligt, som du måske ikke har samme perspektiv på. Det er vigtigt at i begge er åbne over for hinandens viden. Du skal jo åbent kunne fortælle ham om hans aktiviteter og hvad du synes om dem. Ligeledes skal du også være åben over for hvordan du har det i forhold til hans alder. 

Jeg tror det er vigtigt at i snakker om det, og hvis i ikke kan det, så fortrolig voksen, som kan hjælpe dig med at fortælle det på en ordentlig måde, så i kan finde en løsning. Det vigtigste er at du ikke går bag om ryggen på ham - det kan føles forkert for ham og for personalet. 

Du skal tænke på at han jo er studerende fordi han gerne vil lære mere om dig. Det gode ved en studerende er at han er villig til at udvikle sig - og det kan du helt sikkert hjælpe ham med, hvis i snakker om hvad der fungere for dig og hvad der ikke fungere. Han skal jo også starte et sted, og har brug for at lære. 

Jeg vil råde dig til at snakke med ham om det at han er et år yngre end dig, og hvordan det får dig til at føle. På den måde kan han sætte sig i dit sted, og eventuelt ændre på hans væremåde over for dig. Hvis det ikke fungerer efter en snak, så lav i fællesskab med ham en aftale, med en anden pædagog, som kan hjælpe med en løsning.

Håber at svaret kunne hjælpe dig lidt nærmere! 

De kærligste hilsner 

Maja

 

Kære du,

Tak for dit spørgsmål.

Først og fremmest vil jeg sige, at jeg synes, det er nogle rigtig gode overvejelser, du har gjort dig. 

Som udgangspunkt vil jeg råde dig til at holde fast i, at du faktisk er glad for, at han er blevet ansat på 12 timer. Det lyder til, at det er rart for dig, at han sætter gang i en masse ting, som du får noget ud af, bl.a. træning 2 gange om ugen. Du nævner også, at han er blevet bedre til at lytte, har lært dig rigtig meget og roser dig mere, end han gjorde i starten. Det kunne også tyde på, at han har lyttet til de ting, som du har haft det svært med ved ham.

Umiddelbart tænker jeg, at han faktisk er god ved dig og gør, at du får det bedre, hvorfor jeg ikke synes, du skal tænke så meget i, at han er yngre end dig. Det kan også være, at det er det, der gør, at han er god til sit arbejde og til at være omkring dig, fordi I netop er jævnaldrende.

At han indimellem siger tingene lidt for pædagogagtig, som du skriver, tænker jeg, har noget at gøre med, at han er i gang med sit studie. Var han færdiguddannet for flere år siden, kan det være, at han agerede og gjorde nogle ting anderledes, end han gør nu. 

Jeg håber, du finder ud af det.

Kærlige hilsner,

Sofie

 