
hejsa. jeg er en pige på 16 år, der lige er stoppet på efterskole. her i sommerferien blev jegspurgt af min gamle matematiklærer, fra folkeskolen, om jeg ville arbejde en dag sammen med min veninde som servitricer og opryddere til hendes barns barnedåb, og det ville vi gerne. Da min veninde og jeg står og snitter salat kommer den lækreste fyr/mand ind. Han er min matematiklærers bror. Vi snakker lidt sammen og han er helt vildt sød. MEN- jeg finder ud af at han 1)bor i holland og studerer og dermed 2) er ret gammel, omkring de 24-25 år. Hvis han havde været min alder, ville jeg have været forelsket til den helt store guldmedalje. Min veninde fortæller mig at han kigger lidt efter mig og at han spørger mere ind til mig end til hende. Og jeg må sige jeg aldrig har set en mere attraktiv mand/person for den sags skyld. Jeg observerer ham her gang vi serverer og kan finde på undskyldninger for lige at komme ud til selskabet så jeg kan kigge på ham. Det lyder helt åndsvagt, for der er jo så stor aldersforskel, han bor i et andet land, og jeg kender ham knap nok, men nu kan jeg ikke lade være med at tænke på ham og danne scenarier hvor vi to er sammen. især fordi at jeg SÅ HAM IDAG. Kørte på cykel med min veninde og så fandme om det er løgn, at det er ham der kører foran os!! Vi stopper ved lyskrydset og siger "ej hvor pudsigt og hvad skal du her", og jeg får forklaret ham, at det var deromkring, jeg bor. det må være skæbnen at vi to skulle mødes der!! det var slet ikke der barnedåben blev afholdt:der hvor han er fra, og han bor jo ellers i holland. Bagefter stillede han sig over ved et busstoppested, og selvom min veninde og jeg var så tæt på at være hjemme, insisterede jeg på, vi skulle sidde på en bænk og spille kort, så vi kunne se ham, og hvad han skulle. Det var næsten på grænsen til det stalkende. Jeg gik ind og kiggede i et par timer på hans sociale medier og fandt ud af havde været kærester med én i godt otte år. Dog ved jeg ikke om de stadig er sammen. Og hvor akavet ville det lige være hvis jeg skulle møde hans forældre: en 16 årig med en 24 årig,  "nårh så du er vores datters gamle elev og øhm kærester med vores søn" og det hele ville være underligt. Jeg føler ikke jeg kan forklare nogen hvor fantastisk skøn jeg synes han er, og jeg føler mig meget skør og forelsket. Synes I jeg skal anmode ham på facebook? Skal jeg bare glemme ham? Hvad hvis han stadig har en kæreste? Jeg ved ikke om jeg er helt vildt underlig at jeg overhovedet overvejer det. Men jeg kan simpelthen ikke få ham ud af mit hoved og det kilder alt for meget i maven.  venlig hilsen

 
Jeg crusher på en som er meget ældre- hjælp
===========================================



 Hej.

Hvor må det være dejligt at være forelsket på den måde. Og hvor må det være irriterende at være forelsket i én hvor der er så mange barrierer i vejen for at det kan blive til noget. Hvis jeg forstår dig ret, så er der tre problemer; hand bor I Holland, han har en kæreste i forvejen og han er meget ældre end dig. 

Hvis jeg forstår dig ret, så er det ikke en mulighed at indlede et forhold med denne her person. Så er spørgsmålet selvfølgelig hvad man gør med de tiloversblivende følelser. Først og fremmest tror jeg ikke du skal være bange for at du er "vildt underlig". Selvom man kan være i en situation som denne her, hvor man uanset hvordan man vender og drejer det, ikke kan se andre løsninger end at det nok desværre ikke kommer til at blive til noget, så er det langt fra altid at følelserne kan finde ud af at indrette sig efter dette. Følelser kan nogle gange være ligeglade med hvad man med sin fornuft finder ud af. Derfor behøver følelserne jo heller ikke at være forkerte. Der er ikke noget forkert i at være forelsket i nogen, uanset om det er en person man ender med at have et forhold til eller ej. Jeg er også sikker på at han ville være smigret hvis du fortalte ham hvad du føler. 

Hvis jeg forstår dit spørgsmål rigtigt, så er du i tvivl hvad du skal gøre med de her tiloversblivende følelser. Men jeg ved ikke om det haster med at gøre noget specifikt. Man må godt tænke på nogen, og være forelsket, selvom der ikke er nogen udsigt til at det bliver til noget. Du kan tænke på ham alt det du vil, og opleve at det kilder i maven mens du tænker på ham. Det er ikke underligt. Det er bare sådan du føler, og forelskelse er en dejlig følelse. Det er ikke usundt eller farligt ikke at handle på disse følelser. Og jeg har også svært ved at forestille mig at de bliver ved med at være der for evigt. 

Håber det hjalp. Ellers skriver du bare til os igen.

mvh Markus

 