
 Jeg har været sammen med min kæreste i snart halvandet år, og vi har en lille datter sammen.. Jeg havde en datter i forvejen...  

  

Vi har haft problemer i langt tid, da min kæreste og jeg skændes hele tiden..  

Han er fra sjælland, og valgte at flytte til jylland, herover til min datter og jeg dengang..  

Men nu prøver han at styre mig, (føler jeg), han bliver irrteret på mig når jeg er hos min familie med pigerne, når han ikke er hjjemme, og siger at jeg er for meget ude med pigerne.. Når han så er hjemme og jeg spørger om vi ikke kan tage hjem til min mor, eller til noget andet af min familie, så har han altid 100 forskellige forklaringer til at hvorfor vi ikke skal... og det ender altid med at vi bliver hjemme..  

Vi var i sidste uge på sjælland en hel uge. hvor jeg sagde at han kunne være sammen med sin bror alt han ville, eller sin mor eller far.. jeg skulle nok lade være med at sige noget.. og det gjorde ¨jeg heller ikke, jeg hyggede med pigerne selv... vi så ham ikke meget..   

Han var rigtig glad den uge vi var derovre, og vi skændes ikke..   

Men dagen hvor vi tog hjem, og jeg sorterede og pakkede pigernes tøj, ændrede hans humør sig drastisk, og han begyndte at sige alle mulige ting til mig, som er du sur, hvad fanden har jeg gjort dig, og det er bare så typisk dig at være sur... Jeg havde ikke været sur eller noget der lignede.. Hans mor sagde også at jeg ikke skulle tage mig af det, for hun havde selv set at jeg ikke havde været sur..  

Men ja, da vi så kom hjem, fortsatte det, og jeg blev til sidst mega irriteret på ham, og valgte så at råbe at nu skulle han holde sin kæft.. havde dårlig samvittighed over for pigerne, for de var i stuen hvor vi stod i køkkenet, men de kunne hører det hele...   

Jeg har virkelig haft tanken at jeg skal gå fra ham, men ved ikke om det er det smarteste.. er bange for min ældste datter, som har knyttet sig til ham bliver forvirret..   

  

please hjælp.. er virkelig på bar bund.. :( 
skal jeg gå fra ham?
====================



Hej ungmortil2,  
  
Først vil jeg råde dig til at snakke med din kæreste. Fortæl ham hvad du føler, fortæl ham at du føler han styre dit liv og at det ikke er sådan et forhold du ønsker.  
  
Jeg tænker om han måske føler sig overset pga af jeres børn og at han evt. opføre sig sådan, fordi han er ensom? Som du selv siger er han jo flyttet fra Sjælland til Jylland. Har han mon nogle han snakker med i jylland udover dig og din familie? Hvis dette ikke er tilfældet tænker jeg måske din kæreste er lidt træt af at se de samme mennesker igen og igen.  
  
Det kan slide rigtigt meget på et forhold, hvis man går op af hinanden dag ud og dag ind uden at  
snakke med andre end kæresten og fx. svigermor og svigerfar.  
  
I kunne jo lave noget spændende sammen? Tage pigerne med i skoven og gå en tur?  
  
Jeg ville i hvert fald råde dig til at få snakket med din kæreste om problemet først og så må i tage den derfra.  
  
  
Jeg håber du kan bruge mit svar. :)  
  
Mvh.  
Maria Darby  
Rådgiver. 

Kære "ungmortil2"

Det lyder som en rigtg svær beslutning, du står overfor! Derfor synes jeg at det er enormt vigtigt at du får tænkt det hele igennem inden du tager et valg. Især fordi det ikke kun handler om jer, men også om pigerne.

Hvis det var mig der stod i din situation, ville jeg inddrage min kæreste i det hele. Fortælle ham hvad du føler, præcis som du gjorde her i brevkassen. Men gør det på en pæn måde, så han ikke føler det som et angreb. Ellers kommer i ingen vejne.  Når du har forklaret ham din situation, så må du se han reaktion. Er han villig til at arbejde sammen om at komme ud af parforholds-krisen? Hvis han er, så synes jeg at i skal snakke sammen om hvordan i arbejder jer ud af det, ***sammen***. Måske vil parterapi være en god idé? Hvis han fornægter det hele, og ikke mener at i har et problem, men at det kun er dig der har et problem, og han derved ikke er villig til at samarbejde om at komme igennem det, så er der måske ikke nogen fremtid for jer sammen. i hvert fald ikke en lykkelig én.   
  
Du må huske på, at det vigtigste er at du er lykkelig. Og hvis han ikke kan gøre dig lykkelig, men snarer det modsatte, så er det vigtigt at komme videre i livet.   
dine piger, vil helt sikkert også have at du skal være lykkelig! Og hvis det betyder at du må forlade ham, så er det bare det der skal til.

Jeg håber at i kan arbejde jer gennem dette, sammen. Og hvis ikke, så håber jeg at du finder lykken et andet sted. Held og lykke herfra.

- C 

 