
Min lillebror har haft en ven på besøg i fem dage, hans ven havde familien med. Vennens storebror kan jeg måske, måske ikke lig... Jeg ved det ikke!! Men jeg kan godt lide at lytte når han snakker, og når han kommer ind i samme rum eller vi krydser hinanden får vi øjenkontakt og jeg kigger med det samme den anden vej, jeg synes at det er lidt akavet. Her forleden var vi på Hammershus (bor på Bornholm... Og han bor på Sjælland) til en guided aftentur... På vej hjem lader jeg som om at jeg falder i søvn eftersom det kun er mig, ham og en af min mors venner der køre. Vi drejer lidt skarpt og jeg følger det fordi jeg "sover". Jeg er ikke så høj og han er både et år eldre og går et klassetrin over mig! Mit hoved landet på hans arm og jeg ville ønske at bilen var mindre eller at jeg sad i midten, så jeg kunne lande på hans skulder -også så jeg lå bedre- men jeg har en kæreste og selvom jeg ikke havde ved jeg, jeg ikke har en chance..! 

Men jeg ved ikke om det er forelskelse... 

I need help.!!

 
Er det forelskelse??
====================



Hej.

  
Så vidt jeg ved findes der ikke én endegyldig definition på forelskelse. Om det du har oplevet er præcis det samme som de fleste, kun nogle, eller de færreste oplever, når de taler om at de har været forelsket, er ikke til at sige. Det er selvfølgeligt altid rart med kategorier, og jeg forstår godt at man har lyst til at have et sætte konkrete ord på sine følelser. Men jeg er ikke sikker på at det at afgøre præcis hvad for et ord der bedst beskriver éns følelser i en bestemt situation er det vigtigste at få afgjort.

  
Du skriver at denne dreng bor på Sjælland og at du bor på Bornholm. Du skriver også at du har en kæreste i forvejen. Nu kender jeg jo selvfølgelig ikke alle detaljerne i situation, men umiddelbart virker det som om det ville være besværligt at have et forhold til denne dreng. Men alle disse hensyn er følelserne selvfølgelig ligeglade med. Følelser kommer og går og har deres eget liv. Vi kan ikke gøre for at vi har de følelser vi har. Som jeg ser det, handler det om hvad vi vælger at gøre med vores følelser. 

  
Du kan man stille dig selv nogle spørgsmål for at finde ud af hvad den bedste vej frem er; Tænker jeg på denne dreng hele tiden? Kan jeg undvære ham? Hvordan er mit forhold til min nuværende kæreste? Kan jeg mærke at disse følelser falmer langsomt, eller bliver de ved med at være så intense som de er? Hvad kan der komme ud af at jeg fortælle drengen om mine følelser? Er et forhold overhovedet muligt?

  
Uanset om du vælger at handle på disse følelser eller ej, så er følelser ikke i sig selv farlige. Man kan selvfølgelig sige at det er ærgerligt, hvis det kunne have været et fantastisk forhold, men man kan til gengæld heller ikke se ud i fremtiden. 

  
Jeg tror ikke det er "enten/eller" med forelskelse. Mit råd til dig ville være at mærke efter hvad du føler, og så derefter tænke over hvad der giver mest mening at gøre alt taget i betragtning. 

  
Håber det hjalp, ellers skriver du bare igen til os

  
mvh Markus

  
 

Kære du, 

Det kan nogle gange være svært at forstå sine egne følelser. Men det lyder på mig som om, at du i hvert fald synes, at han er interessant og måske også lidt sød. Men om det er forelskelse, er svært at sige. Jeg tror, du er nødt til at mærke godt efter i maven, om det "bare" er fordi, at han er lidt ny og spændende, eller om det faktisk er fordi, du er ved at få følelser for ham. Det kan tage noget tid at finde ud af, hvordan man har det, og det er helt okay.

Men hvis du finder ud af, at du faktisk har følelser for ham, så må du ikke give op på forhånd. Du skriver, at du ikke ville have en chance, og det synes jeg er ærgerligt, at du allerede nu har besluttet. Du kan jo aldrig vide, om han faktisk også synes, at du er sød.

Så mit råd til dig er at vente at se tiden an og mærke efter, at han bliver ved med at være interessant, eller om du mister interessen igen inden længe.

Jeg håber, mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben

 

 Hej du  
  
Jeg kan 100% godt forstå din store forvirring, da kærlighed og forelskelse ikke altid er noget man kan finde rundt i.  
  
Det er meget almindeligt i en alder som din, at man begynder at lægge mærke til det modsatte køn og begynder at blive nysgerrige på fyrene.  
Jeg vil derfor ikke mene, at du er forelsket i ham, da du ikke kender ham godt nok til, at kunne have fået følelser for ham.  
Men, derfor kan man stadigvæk godt være nysgerrig på en anden person og finde dem spændende på en eller anden måde, som sikkert godt kunne udvikle sig.  
  
Så mit råd til dig er, at fortsat dine dage som du plejer, og hav det hyggeligt med din kæreste, da det andet er rent og skær nysgerrighed og det er meget almindeligt i din alder.  
Det er der intet galt med. Selvfølgelig kan du synes han virker sød, men når du ikke kender ham bedre, så er det højst sandsynligt bare en nysgerrighed du har fået for ham og ikke mere.  
  
Så du skal ikke gå og være forvirret om hvorvidt du kan lide ham - det er helt naturligt at have det sådan.  
Så nyd tiden med din kæreste og så lad de forvirringer gå væk igen.  
  
Jeg håber mit svar kunne hjælpe dig - ellers er du meget velkommen til at skrive ind igen. :-)  
  
M.v.h. Line   
  


 