Nu har jeg fået kigget det miste igennem, alt det i har skrevet herinde. Alle mine følelser vælter tilbage, fra den gang jeg var den ensomme... og til tider stadig er. Jeg kan godt forstå jeres situation, jeg har selv været i den. I må bare ikke miste håbet! Jeg var meget ensom, havde ikke rigtig nogle venner. Jeg lukkede mig inde i min lejlighed, og havde bar ondt af mig selv. Jeg overbevidste mig selv om at jeg bar var trygheds narkoman, og at det ikke var kontakt besvær eller noget andet. Dagene gik, månederne gik. Årene gik! Alene var jeg. Jeg græd hver eneste aften, blev sur på mig selv over den tilværelse jeg levede. Jeg havde selv valgt den, og nu skulle jeg ud af den. NU var jeg klar til at gå ud og møde verden.. Men var stadig for usikker. Hva skulle jeg gøre? jeg gik på scor.dk for at komme i kontakt med andre. Jeg mødte en speciel fyr. Vores "forhold" på nettet blev mere og mere intenst. Efter ca 8 måneder mødte vi hinaden. Det er nu 1½ år siden og vi er stadig et par. Problemet er nu at jeg mangler veninder.. Men jeg NÆGTER at komme ned i det sorte hul igen, ALDRIG! Jeg er igang med at søge arbejde, for at få nogle nye mennekser ind i mit liv. Gør alt hvad der står i din magt for at ændre din hverdag..   

Jeg håber i alle vil komme op, og opdage hvor dejligt livet KAN være.   

Godt nytår.  

Knus
Til alle jer...
===============


det er rart at nogen slipper ud..
tak for de opmundrene ord..
---------------------------


Det kan være så nedtrykende at det nærmest river ens hjerte ud... det er liv.. det gør ondt i sjælen at sidde der... alene.. uden en at vende sig til.. en der lytter.. der er en fjensyn.. et par sterain lys.. der mangler nogen..   

Jeg mødte på tur til sydlige frankrig på en cafe en lille dreng.. han var vel 7 eller 8 år.. han sad og græd.. jeg gik over til ham.. frisk og fredig trods aftens vinsmagning har taget på resourcerne.. over til drengen.. han kikkede om da jeg satte mig ved ham.. lidt urolig.. må nok indrømme at mig og skraberer det er ikke altid den bedste blanding om morgen... *g* .. jeg sprugte ham på mit bedste fransk jeg nu p.t kunne i min tilstand.. "hvad er der galt med dig knægt".. han kikkede bare på mig.. jeg kunne lige så godt have sagt "skal du have en flad?" ... her skal det siges at jeg kun gik til fransk timerne fordi mette fra 9 kl. gjorde.. det gjorde halvdelen af holdet..😉og lad os tilføje at fransk er jo kærlighedens sprog.. mette droppede fransk og jeg begyndte til latin.. det virkede som en fornuftig ide.. ja.. jeg snakker.. tak rødvinen for det.. ... anyway.. det viste sig jeg havde sagt til knægten hans mor sover med en ged... ja... ok... jeg kan også spansk på en god dag..   

senere fandt jeg ud af .. at drengen var 6 år gammel.. og han græd fordi de andre holdte ham uden for.. husk at det gør vi nogle gange også selv.. giv folk en chance... "selv den mindste føelese fortjener at blive nydt"  

godnat... igen.. igen..  

Raven
Du har så meget ret...
----------------------


Jeg er en pige på 24 som lige har set dit indlæg. Jeg vil gerne starte noget kontakt hvis du er interessret. Min mail er tls21@sol.dk  

Se evt min profil alias drømmeren
intresseret?
------------

