
 Hej TheLove.  

Jeg er en rigtig forvirret pige på 16 år.   

I min hverdag er jeg træner, i den såkaldte klub jeg er træner i, kan man godt sige jeg har fået øje på noget nyt.  

På et af de andre hold, er der den her dreng som går en klasse under mig, ikke at det har den store betydning. Men vi begyndte at skrive lidt sammen frem og tilbage, han var nu egentlig sød nok.  

I ferien var der så et arrangement hvor to fra klubben deltog og han var en af dem.  

Da det ikke foregik i vores klub, skulle vi køre et par timer og bo der, mine forældre var med så de to drenge kunne sagtens bo ved os.   

Det gjorde de så også, men på turen skete der så nogen uventede ting om aftenen.   

Vi lå alle 3 i samme seng, da den anden dreng fra klubben var faldet i søvn. Lå den anden dreng jeg havde skrevet med, ved siden af mig, vi lå der og snakkede og snakkede klokken blev pludselig mange, før jeg vidste af det begyndte vi at kysse, det udviklede sig til det ene som udviklede sig til det andet.  

Og jeg er virkelig flov over at det skete, fordi den anden dreng lå der ved siden af, og jeg skulle forestille mig at være træner, jeg er nu ikke deres træner, men alligevel. Det var så uprofessionelt, den anden dreng sov heldigvis som en sten og lagde ikke mærke til noget, hvilket bare var et kæmpe +.  

Jeg følte mig på så mange måder helt vildt billig, hvis man kan kalde det, det. Men det var jo min egen fejl, jeg kunne jo have sagt fra, men jeg ville på nogen punkter jo gerne!  

  

Dagen efter ville drengen hele tiden være tæt på mig, og jeg vidste ikke hvordan jeg skulle håndtere det da jeg stadig var ret flov over det der skete. Men han virkede mere naturlig omkring det, han ville gerne holde om mig, tage min hånd og kysse min pande. Om aftenen valgte jeg egentlig og sove for mig selv på gulvet, da jeg ikke ville have der skulle ske det samme igen, i frygten for at jeg skulle blive såret eller ja. Da vi vågnede var det ligesom dagen før, han ville gerne være omkring mig hele tiden, så andre drenge ikke ville nærme sig.  

  

Da vi så tog til hvert sit, satte mine forældre og jeg drengene af på banegården og kørte videre på ferie.  

Siden da, har drengen og jeg haft skrevet meget sammen. Han kalder mig tit skat, skriver søde beskeder og alt det. Der er nogen gange hvor han ikke skriver i lidt lang tid og andre gange hvor han skriver efter 2 minutter.   

Jeg er ved at blive rigtig glad for ham, og har på fornemmelsen han også er, men at han ikke rigtig tør at vise det sådan helt konkret. Måske fordi han er generet? Men jeg er også i tvivl om det bare er fordi jeg er ved at blive glad for ham, og han synes jeg var nem at få den aften.  

Jeg fortryder det så inderligt meget, og jeg skammer mig ærlig talt over det. Jeg er bange for at jeg ødelagde noget der kunne have været der.   

  

Han vil rigtig, rigtig gerne være sammen med mig når jeg kommer hjem og det lyder til han virkelig savner mig og vil være sammen hele tiden hvis han kunne. Men jeg er bange for han kun vil være sammen på grund af den aften, jeg vil jo gerne være sammen med ham for at lære ham og kende, men også for at se om der kunne være noget? Hvis han prøver på noget, vil jeg gerne sige fra for at hentyde til det virkelig ikke var meningen det skulle ske, men også for at vise jeg er mere værdig end bare, ja.  

Men problemet er jeg ikke ved hvordan jeg skal sige fra, da jeg i et tidligere forhold har været rigtig undertrykt og hvis jeg sagde nej, blev han egentlig sur indtil jeg gav efter.   

  

Men jeg tør heller ikke og give mig selv helt hundrede procent og fortælle/ hentyde til hvordan jeg har det omkring ham og jeg, da jeg skal på efterskole efter ferien. Jeg er meget i tvivl om det kan nå at blive til noget stort og stærkt, som kan overleve et efterskole ophold?   

Men jeg er villig til det, hvis jeg også vidste han var.  

  

Men alt i alt er mine spørgsmål nok:  

Hvordan man siger fra?  

Hvordan jeg kan fortælle ham på en indirekte måde hvad jeg føler?  

Om det kan blive til noget, hvis jeg snakker med ham?  

Hvordan jeg for hentydet til det var en fejl den aften?  

Er der nogen særlige tegn, hvor man kan kende forskel på om han bare er ude efter noget, eller han vil noget mere seriøst? Hvilke?   

  

- Undskyld, hvis jeg er meget forvirrende og indviklet, men har bare brug for hjælp.  

Tak på forhånd :-) 
Han er svær at finde rundt i.
=============================



 Kære "Den forvirrede".  
  
Du har mange spørgsmål, så jeg går lige til sagen..  
Den bedste måde at sige fra er altid, at sige det klart og tydeligt, for at undgå misforståelser. Direkte fungere som regel bedst, så der igen ikke er nogen misforståelser, og man kan sikre sig, at vedkommende forstår. Jeg vil råde dig til at gøre op med dig selv, om du har lyst til at det skal blive til mere imellem jer.. Og derefter spørge ham om det sammen. Måske gøre ham det klart at du skal på efterskole, og at det kan blive hårdt, hvis i vælger at blive kærester.   
Alle begår fejl fra tid til anden... det kan ske for enhver. Du kunne fortælle ham, at det ikke var din tanke at der skulle ske noget den aften. Dog være at opmærksom på ikke at bruge ordet fejltagelse, da det kan såre en anden rigtig meget. Hvis du er blevet rigtig glad for ham, synes jeg også det vil være en god ide at fortælle ham det, og fokusere på det positive.   
Ud fra hvad du skrive, om hvordan han er overfor dig, lyder det som han er rigtig kærlig og holder af dig.   
Snak med ham om det..  
  
Held og lykke med det hele :-)   
Mvh Helene  
 