
Hej jeg er en pige på 16 år

Jeg har aldrig før været sexuelt tiltrukket af en person før. Jeg har før crushet lidt på en dreng, men altid på en meget uskyldig måde. Jeg har mødt en dreng som jeg har en super god kemi med. Han behandler mig så godt, og gør alt det rigtige. Alligevel bliver jeg ikke tændt af at kysse med ham og jeg har ikke lyst tit at lave noget sexuelt. Jeg ved ikke om det også handler om at jeg aldrig har været forelsket før. Det er svært når jeg hører alle andre der bliver liderlige hele tiden. Jeg bliver aldrig liderligt og jeg har heller ikke lyst til at røre ved mig selv. Jeg har f.eks. Aldrig onaneret før. Mine veninder siger det er bare er fordi jeg ikke har mødt den rigtige endnu. Jeg håber så inderligt de har ret. Jeg ved også godt jeg kun er 16 år og stadig har hele livet foran mig. Jeg syntes bare det er et tabu i vores samfund at have det ligesom mig. Jeg bliver hele tiden mindet om sex og det gør mig ked af det. Det sidste jeg har lyst til at være er aseksuel. Jeg håber der er en anden vej for mig. Kan i hjælpe mig med at forstå mig selv. 

 
Bliver aldrig liderlig
======================



Hej med dig,

Jeg kan godt forstå dine tanker og dine bekymringer. Vi lever i et samfund, hvor sex på den ene side er meget fremme og ofte snakkes om, men hvor det på den anden side sjældent omtales på måder, der rent faktisk hjælper folk med at forstå deres forhold til den seksuelle side af dem selv som de eventuelt har udviklet eller er ved at udvikle.

Der er behøver absolut ikke at være noget galt med at have en anden sexdrift end den, man synes, mange andre har. Vi er alle forskellige, både biologisk og psykologisk, og nogle oplever deres begyndende sexliv som meget vigtigere end andre måske gør. Der er ikke noget, der er rigtigt eller forkert, når det kommer til hvilken alder eller i hvor høj grad, man bliver interesseret i sex eller bliver forelsket. Og der er absolut heller ikke noget galt med, hvis man aldrig rigtig får den store lyst til det.

Som du selv klogt siger, er du stadig ung, og der er mange som først får deres seksuelle "åbenbaring" i en ældre alder. På mange måder kan det endda være en positiv ting, da man så er de år ældre og dermed har mere livserfaring til at håndtere den del af sig selv, man nu skal til at lære at kende. For nogen betyder den helt rigtig kemi også meget, og der kan det være, at ens interesse i sex derved kun virkelig kommer til overfladen, når man er sammen med den rigtige partner.

Selvom der absolut kan være nogle udfordringer i at sætte ord på den måde, du har det, så ville det måske være rigtig godt at få snakket med nogen om det, især hvis det er et emne, du fortsat kan mærke tynger dig. Hvis dine venner ikke helt kan sætte sig ind i, hvordan du har det, så kan det måske være et familiemedlem, du er tæt med eller måske endda din egen læge, hvis du har tanker om, hvorvidt der kan være noget hormonelt, der spiller ind.

Du kan eventuelt også prøve at gå ind på <https://websexolog.dk/category/brevkassen/> som er en brevkasse, der mere specifikt beskæftigere sig med det emne, du går og kæmper med. Her kan du måske finde nogen, der har stillet spørgsmål lignende dine og har fået svar. Eller du kan indsende dit eget spørgsmål til hjemmesiden via kommentarfeltet (det er heeeeelt nede i bunden efter alle de andre kommentarer) <https://websexolog.dk/kontakt/skriv-til-brevkassen/>

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe en smule :)

-Marissa

 

 Hejsa!

Sex og seksualitet er et enormt følsomt og tabuiseret emne for mange, og man hører om mange, der føler sig forkerte, hvis ikke de er og føler ligesom sine venner, veninder og dem, man ser i tv. Man glemmer dog hurtigt, at seksualitet og sex også er en helt individuel ting og man kan ikke sige, at noget er mere rigtigt eller forkert end andet. 

Jeg forstår godt dine tanker og frustrationer, hvis du har haft en forventning om, at intimitet med andre og følelserne forbundet med det, ville være på en bestemt måde for dig, og det viser sig ikke at være sådan. Dog synes jeg, det er vigtigt, at du lytter til dig selv og din krop og ikke gør noget, du ikke har lyst til, bare fordi det føles som normen i din vennegruppe eller i samfundet overordnet set.   
Hvis du ikke har lyst til at være intim med nogle nu, uanset om det er berøringer, kys, sex eller noget helt fjerde, så lad være. Måske dukker lysten, eller nysgerrigheden, pludselig op. Måske gør den ikke. Begge dele er helt normale og, igen, synes jeg ikke, at du bør gøre noget, du ikke har lyst eller er klar til. 

Jeg synes det er dejligt, at du er fortrolig med dine venner og snakker med dem om tingene også. Det er vigtigt, at have nogle i sit liv, man stoler på og som man er tryg ved, så man ikke går med for mange tanker og bekymringer som disse selv. 

Jeg ved ikke, om mit svar skaber mere forvirring end klarhed for dig. Tøv endelig ikke med at skrive herind igen, hvis du har brug for det! 

Vh Julie :-)

 