
Jeg har en kæreste. Vi har været kærester et stykke tid nu sådan over en måned. Vi kom sammen under corona tiden, hvor vi FaceTimede lidt og skrev søde beskeder. (Det skal lige siges at vi går i klasse sammen). Senere hen har vi også været lidt sammen og gået ture, hvilket har været ret hyggeligt. I starten. Nu hvor vi er kommet i skole har jeg gerne ville holde det lidt skjult, da jeg ikke havde lyst til at alle skulle vide det, hvis jeg nu ikke heeelt følte for forholdet alligevel. De sidste par gange hvor vi har været sammen, har vi kedet os lidt. Når jeg tænker tilbage på starten føles det hele lidt anderledes. Enten er det fordi vi kender hinanden bedre nu eller fordi det måske ikke er det helt rigtige alligevel.

(Han har haft et crush på cirka siden november)

(Vi er hinandens "første rigtige kæreste".)

Jeg føler lidt at vi nok er blevet mere bedste dreng-pige venner, som sagtens kan kramme og hænge ud osv. men det med at kysse. Det er vi ikke specielt gode til, da vi begge to nok ikke helt kan finde ud af det, plus der er noget ved det der føles lidt forkert... hvilket jeg ikke tænker det skal når det jo er ens kæreste. 

Jeg kan godt føle lidt vi hælder mere til den bedste venne side end kæreste siden. Jeg tænker også flere gange, om vi overhovedet heeeelt var klar til at have en kæreste. 

Han er rigtig god og rar ved mig hvilket jo er godt, men nogle ting føles lidt som om at "kærestestadiet" er overstået, og at man savner der sker noget nyt, men at man gerne vil beholde ham. 

Så ja jeg står sådan lidt mellem, skal jeg gøre det forbi på en måde hvor jeg fortæller det her og stadig vil være sammen med ham, bare ikke på kærestemåden, eller se hvordan det udvikler sig.

Hjælp 

Tak :)

 
Kærester eller bedste venner
============================



Kære du, 

Når jeg læser din besked, får jeg helt klart det indtryk, at I nok er bedre som venner end som kærester. Du har ret i, at det ikke bør føles mærkeligt osv. hvis man kysser sin kæreste og ja, måske er I også bare meget unge og måske ikke helt klar til den første kæreste. Og det er jo også bare helt okay :-)

Jeg synes, det er dejligt for dig, at han er sød og rar og at I har det så godt sammen, men det betyder selvfølgelig ikke, at I skal være kærester. Derfor synes jeg, at du skal fortælle ham, hvordan du har det, og spørge ham om ikke han vil være med på bare at være rigtig gode venner med dig. Måske har han haft samme tanke?

Uanset hvad, synes jeg ikke, at du skal være kærester med ham, når du ikke helt føler den slags "kæreste-følelser" for ham. Men det er jo ikke noget, du skal ærgre dig over. Tværtimod er det jo bare godt, at du har fundet ud af det, og at du nu har fået dig en rigtig god ven i stedet :-)

Jeg håber, mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben

 

Hej med dig

Ud fra hvad du skriver, synes jeg at du skal give det lidt tid, da det nogle gange kan tage lidt tid om at finde hinanden og lære hinanden bedre at kende. Alle forholde er forskellige og det virker som om du ikke ser ham mere end som en ven. Men på den anden side er et forhold meget mere end blot at man har sommerfugle i maven og derfor synes jeg ikke, at du skal gøre det forbi før du reelt har givet det en ordentlig chance. Du kan evt. fortælle ham at du vil tage det stille og roligt, da du ikke er 100% sikker på hvad du føler, men at du er villig til at give det en chance.

  
Hilsen Veenuha

 