31 - 31. menneskets tilstand efter døden samt opstandelsen
1. efter døden vender menneskets legeme tilbage til jorden og går i forrådnelse,6 men sjælen, som hverken dør eller sover, da den er udødelige, vender straks tilbage til gud, som gav den. 1

de retfærdiges sjæle bliver så gjort fuldkomne i hellighed og bliver modtaget i paradis, hvor de er sammen med kristus og ser guds ansigts lys og herlighed, mens de venter på legemets endelige forløsning. 2

de ugudeliges sjæle bliver kastet i helvedet, hvor de forbliver i pine og i mørke, tilbageholdt til dommen på den store dag. 3 skriften tilkendegiver intet andet sted end disse to, for sjæle der er adskilt fra deres legeme.

2. på den sidste dag skal de troende, som stadig er i live, ikke dø, men forvandles. 4 og alle de døde skal blive genoprejst i deres eget legeme, og ikke i et andet, 5 omend med andre egenskaber, og disse legemer skal genforenes med deres sjæle for evigt. 6

3. de uretfærdiges legemer skal ved kristi magt oprejses til vanære. de retfærdiges legemer skal ved kristi ånd oprejses til ære, og de skal gives skikkelse som hans herliggjorte legeme. 7



 


 præd 12,7.
 luk 23,43; 2 kor 5,1 & 6-8; fil 1,23; hebr 12,23.
 jud 6-7; 1 peter 3,19; luk 16,23-24.
 1 kor 15,51-52; 1 thess 4,17.
 job 19,26-27.
 1 kor 15,42-43.
 apg 24,15; johs 5,28-29; fil 3,21.