kapitel 8: utryg afgang fra arbejdsmarkedet
at miste arbejdsevnen er den utryghed, der går mest ud over livskvaliteten, jf. tryghedsmåling 2017 kapitel 2. utrygheden for at miste arbejdsevnen vokser med alderen og kulminerer omkring 60 års alderen for alle grupper på arbejdsmarkedet, bortset fra de faglærte arbejdere (hvor den kulminerer omkring de 40 år.)


når man har passeret de 60 er efterløn og andre tilbagetrækningsmuligheder inden for rækkevidde for mange. det får utrygheden for arbejdsevnen til at falde. utryghedsniveauet er dog markant forskelligt efter ens stilling på arbejdsmarkedet.


blandt de højere funktionærer i 60 års alderen er to ud af ti utrygge for at miste arbejdsevnen. blandt ufaglærte er det fire ud af ti. blandt de sygemeldte er det otte ud af ti.


blandt dem, der påvirkes er ca. fire ud af ti utrygge for om de kan fortsætte længe nok i job og om de får en værdig afgang fra arbejdsmarkedet. andelen er dobbelt så stor som blandt dem, der ikke påvirkes af de ændrede regler.


blandt dem, der påvirkes af ændringen af efterlønnen, er den mest udbredte forholdsregel at spare mere op – det gælder 40 pct. hver tredje oplyser, at de forsøger at leve sundere og hver fjerde, at de skåner sig selv mere på jobbet. 22 pct. forsøger at bevare jobbet ved at opkvalificere sig.


tryghedsmåling 2017 har også spurgt, om der er sket en ændring af arbejdspladsernes behandling af seniorer, og gengiver svarene fra funktionærer med ledelsesansvar. svarene indikerer, at ca. hver tiende arbejdsplads har styrket seniorpolitikken, ca. hver femte har svækket den, og det store flertal af arbejdspladser har ikke ændret praksis med hensyn til særlige vilkår, efteruddannelse eller anerkendelse af seniorer. 14 pct. af svarpersonerne angiver, at deres arbejdsplads i de senere år i højere grad har ansat personer over 55 år.

