23 - 23. lovlige eder og løfter
1. en lovlig ed er en religiøs tilbedelseshandling, hvor et menneske højtideligt i sandhed, retfærdighed og ægte dømmekraft 1 kalder gud til vidne på det, han sværger, og til at dømme ham i henhold til sandheden eller usandheden i det. 2

2. det er kun i guds navn, at en retfærdig ed kan sværges, og kun hvis den bruges med den ypperste gudsfrygt og ærbødighed. derfor er det syndigt og skal betragtes med afsky og væmmelse at sværge tankeløst eller overilet ved guds herlige og frygtindgydende navn eller at sværge ved noget andet navn eller nogen anden ting. 3 men når det gælder vægtige og højt rangerede forhold, bekræftelse af sandhed og afslutning af stridigheder er en ed tilladt i guds ord. 4 således kan en lovlig ed pålagt af en lovlig myndighed rettelig påtages under sådanne forhold. 5

3. enhver, der afgiver en ed, som er tilladt i guds ord, må nødvendigvis overveje vægten af så højtidelig en handling og bekræfte og bekende intet andet end det som han ved er sandt. for ved overilede, falske eller tankeløse eder bliver herren provokeret, og på grund af dem sørger dette land. 6

4. en ed skal opfattes i ordenes ligefremme og almindelige forstand uden tvetydigheder eller indre forbehold. 7

5. et løfte bør ikke aflægges til nogen skabning, men kun til gud. det bør aflægges og udføres med den alleryderste forsigtighed og trofasthed. 8 men munkeløfter (som i romerkirken) om et vedvarende liv i cølibat, 9 bekendelse til fattigdom 10 og lydighed mod ordenspræster er langt fra at være grader af højere fuldkommenhed, men er tværtimod overtro og syndige snarer, hvori ingen kristen må lade sig indvikle. 11



 


 2 mos 20,7; 5 mos 10,20; jer 4,2.
 2 krøn 6,22-23.
 matt 5,34-37; jak 5,12.
 hebr 6,16; 2 kor 1,23.
 neh 13,25.
 3 mos 19,12.
 sl 24,4.
 sl 76,12; 1 mos 28,20-22.
 1 kor 7,2 & 9.
 ef 4,28.
 matt 19,11.