kapitel 6: frygten for terror
tryghedsmåling 2017 sammenfatter befolkningens frygt for terror og synet på terrorbekæmpelsen. andelen af danskere, der er personligt utrygge for terror er fordoblet siden 2015 til 23 pct.


terrorfrygt hører til de utrygheder, der påvirker danskernes almindelige tryghed mest. flere end halvdelen anser – selvom de ikke personligt er utrygge - terror for at være et væsentligt af samfundsproblem. i tryghedsmåling 2015 var det blot en tredjedel, der var bekymrede for terrorismen.


kun 11 % er uenige. terror forklares især med religiøse modsætninger, men mange finder også at danmarks krigsindsats har øget risikoen.   

der er generelt pæn opbakning til myndighedernes arbejde med at bevogte mulige terrormål, opsporing af terrorister, overvågning og udveksling af oplysninger med andre lande. kun når det gælder den offentlige indsats mod radikalisering af unge, finder flertallet at indsatsen er for svag. at det store angreb ikke er sket frem til juni 2017 forklares især med, at ”danmark er ikke så betydningsfuldt” og at ”der er trods alt er færre unge i danmark, som slet ikke får en chance i samfundet”. 


et relativt flertal på 43 pct. erklærer sig uenige i, at det er et problem, ”at vores privatliv bliver overvåget alt for meget”. kun 24 pct. er enige. derimod er 46 pct. enige i, at en mulig bivirkning ved at overdrive terrorproblem kan være flere konflikter mellem etniske danskere og minoritetsgrupper – kun 18 pct. er uenige. der er lige så stor opbakning til, at man kan risikere at gå terroristernes ærinde ved at reagere for.og endnu større opbakning er der til bekymringen for, at det stærke fokus på terror kan gøre folk mindre tillidsfulde over for hinanden.


endnu en klassisk sideeffekt af terrorismen er, at ”folk bliver bange og ikke længere tør udfolde sig frit”. andelen af enige i det synspunkt er 43 %, mens 21 % er uenige. videre er der en stor overvægt (45 %), der er enige i, at ”terrorfrygt kan udnyttes af politikere, jeg ikke bryder mig om” – kun 14 % er uenige.

